243 



sOindigl dolda lillhall, aro svSrigheter, som gora un- 

 dersoUningen af dessa sm^ djur besvarlig och tids- 

 odande. Bourlet har nu, med aniedning af Nicolets 

 afhandling ofver denna grupp, framslalll en mangd 

 anmarkningar, som tydligt bevisa hvad har ofvan 

 blifvit yllradl. Genom lange fortsatta undersokningar 

 af hilhorande arlers inre byggnad, har forf. kommit 

 till den erfarenhet, all Nicolets anatomiska forsknin- 

 gar innehalla flera oriktigheter och att den sednares 

 bearbelning af arterna foreler manga misstag. Bourlet 

 anser nemligen alt alltfor manga arter blifvit upp- 

 stallda, och att man mSste vid beskrifning af en 

 Podura-art vara fiillt forvissad om att denna hunnit 

 sin fulla utveckling. Forst vid upphorande af all 

 hudfalining ar djuret fardigt, och ingen annan utvag 

 finnes att harom blifva saker, an att fran dess yngre 

 ^Ider uppfoda detsamma. Afseende masle afven fastas 

 vid vissa andra forhallanden, sasom atstiden d3 ar- 

 terna forekomma och de sfallen hvarpa de uppehalla 

 sig. Aetheocerus rufescens t. ex. ar mer luden under 

 vintern an om sommaren. Podura cursitans finnes 

 pa murar, i hiis, under bark och affallna lof, pa 

 svampar och pa torra eller fuktiga stallen. Dess farg 

 omvexlar efter de olika lokaler hvarpa den forekom- 

 mer, och denna art varierar sa betydligt, isynnerhet 

 innan den blifvit fullvaxt, att knappast tvenne indi- 

 vider aro fullt lika. Bourlet anser derfore mindre 

 underligt att Nicolet af denna bildat icke mindre an 

 11 arter. Exempel anforas pa att flera af den sed- 

 nares arter endast ufgora yngre individer af andra 

 species, hvarigenorn en icke obetydlig nedsattning i 

 art-antalet egt rum. Rev. Zool. 1845, p. 62. 



Gervais har i Hist. Nat. des Ins. Apleres III,Parasua. 

 p. 290 — 361 utforfigt bearbetadt ordningen Parasita, 



Atf pnrasit-insekterna icke aro ulan sin bely- 

 delse och vigt, har man lange kant. Schultz har nu 



