l>55 



fuklig sand, joid, legelstens-bitar och inossa. I all- 

 manhet voro larverna, sardeles de iildre, da de icke 

 oroadcs, foga lifliga, endast hufvudet och kakarna 

 rorde de ofla. Da de vidrordes, lalsade de likasoiii 

 myrlejoneri vara doda, dock endast korla stunder. 

 Vislande i vatten syntes icke beliaga dem. Meren- 

 dels lago de i en lurande stallning. Simma kunde 

 de icke. De lefde icke af rof. 1 brist pa annan 

 foda gaf Hagen dem sonderslyckade mjol-maskar, 

 hvilkas harda hud de forgafves sokle genomborra. 

 De unga erhollo sonderdelade flugor. Vintern till- 

 bringade de i narheten af vatten, under mossa pa 

 triidstubbar. De traffades vanligast nara backar som 

 beskuggades af trad. Att doma efter deras langsamma 

 tillvaxt, niaste deras larv-tillstand vara ett ar. Da 

 de voro fardiga att forpupa sig spunno de en 

 cocong af nierendels rund form, emellan ett hop- 

 bojdt blad. Detta verkstalldes nied bakre andan 

 under det djuret lag pa ryggen. Rorelserna har- 

 under aro langsamma. I den anatomiska delen af 

 denna uppsatts beskrifvas omstandligt nutritions-or- 

 ganerna, spott- och urin-karlen, musklerna och 

 konsorganerna. Linnea Entora. VII. p. 386. Tab. 

 3, 4. Den andra afhandlingen af Brauer redogor 

 endast for larvens lefnadssatt. Den ar i delta ban- 

 seende amphibisk och finnes i vatten under stenar 

 i sallskap med Sialis och Ephemera larver, eller 

 pa stranderna. Vid forpupningen aflagsnar den 

 sig understundom langt fran vaitnet. Raiding. Mitth. 

 VII, p. 153. WiEGM. Arch. XVII, p. 255. Tab. 3. 

 f. 1 a— c. 



GoszY bar utredt metamorfosen af Hemerohius 

 samt dessutom af detta slagte karakteriserat 8 nya 

 arter. Rorande dessa insekters utveckling anfores: att 

 honan lagger sina agg pa blad , der de fastas med 

 korta tradar. Efler tvenne veckors forlopp fram- 



