233 



Smith har utredt, ej mindre raetaraorfosen SifMetamor- 

 Pompilus Punctum, som undergar sin forvandling £^* ^^ 

 inom sma aflanga coconger, an afven att denne ar satt. 

 hanen och P. petiolatus Schuck. honan af samma 

 art. FOrf. meddelar dessutom upplysningar om flera 

 Hymenopter-arters lefnadssatt, sasom bland annat 

 att Sapyga quadriguttata fangar sma lepidopter-larver, 

 hvarmed den fyller sina bon, hvilka anlaggas i 

 sandbankar och likna dem som fOrfardigas af vissa 

 Osmia-arter. Trans. Entom. Soc. N. S. III. p. 41. 



GiRAUD, som meddelat iakttagelser om lef- 

 nadssattet af Pompilus viaticus, afhandlar hufvud- 

 sakligen huru detta djur beter sig da det forfS-r- 

 digar sitt bo. Verb. Zool. Bot. Ver. in Wien. 

 Abhandl. IV. p. 601. 



Ett af de vigtigare arbeten, hvarmed de sista Chrysidi- 

 tvenne arens Entomologiska litteratur blifvit riktad, *^* 

 utgor onekligen " Hymenoptera Europaea praecipue 

 horealia a A. G. Dahlbom T. II. Chrysis in sensu 

 Linnaeano" 8:o, 412 sid. 12 plancher. Berlin 1854, 

 sasom utgorande en monografisk bearbetning af en 

 hel Hymenopter-grupp. For att gifva en kort 

 frametallning om det rikhaltiga innehallet far Ref. 

 anfOra, att Forf. noggrant beskrifvit 213 hithorande 

 arter, fordelade under foljande 1 2 slagten nemligen : 

 Cleptes 6, Heterocoelia 1, Omalus 7, Elampus 9^ Ho- 

 lopyga 6, Hedychrum 24, Chrysis 142, Spintharis 3, 

 Stilbum 3, Spinalia 1, Euchraeus 7 och Parnopes 4. 

 Af dessa forekomma mer an halften, eller 1 1 8 i 

 Europa. Af de exotiska finnas i Asien 25, i Afrika 

 61, i Amerika 29 och i Australien 1 art. Mindre 

 Asien har dock flera arter gemensamt med sydostra, 

 och norra Afrika med sydvastra Europa. De inom 

 sistnamnde verldsdel icke anmarkta slagtena Hete- 

 roGoelia och Spintharis, aro kanda hittills sasom en- 

 dast Afrikanska. Den vidstracktaste utbredningen 



