176 



stran, som de forst lemna orti nftnarna eller nat- 

 terna for att soka sin foda. I borjan, da Forf. 

 fodde larverna med afskuret gras, dogo de fiesta, 

 men sedan han begagnat hela grastorfvor, hvilka 

 dagligen nagot fuktades, lyckades han ofver fur- 

 vantan. Graset bibeholl sig da lange friskt och 

 larverna inspunno sig emellan rutterna. Alia hirver 

 af slS-gtet Nonagria lefva i vass- och saf-arter, i 

 hvilka de slfven fOrpupa sig. De aro mycket latta 

 att uppsoka, da nastan hvarje vaxt, hvaruti de atit, 

 latt faller i oo^onen deriorenom, att en del af bladen 

 aro fortorkade och gulnade. Da det ar svart att 

 bibehalla de stran friska, hvaruti larverna finnas, 

 ar det lampligare att insamla puporna, dessa for- 

 torka likval afven latt, da man har svart bibringa 

 dem den fuktighet som ar nodig for deras utveck- 

 ling. Forf. har derfore funnit andamalsenligt, att 

 afskara de stran, hvaruti puporna befunnit sig, na- 

 gra turn ofver och under dem, samt sedan straen 

 blifvit klufna, sa att puporna lattare kunna rora 

 sig, nedsticka stran i vat sand. Under larvtill- 

 standet lefver Noncbgria jiexa i Glyceria maxima 

 och i Carices, iV. Paludicola i Arundo phragmites, 

 N. Cannae i Typha latifolia, angustifolia och Scirpus 

 lacustris, N, Typhae i Typha latifolia och angusti- 

 folia och N. Sparganii i Typha latifolia. Arb. und 

 Verand. Schles. Gesellsch. 185^. p. 98. 



Som larverna af Episema trimacula och Ophiusa 

 licdicra hittills icke varit kanda, har Dorfmeister 

 Ofver desamma gifvit en kort beskrifning. Larven 

 till den forra traffades under terra bind, ofta djupt 

 nedgrafd i den losa jorden, i narheten af unga ek- 

 eller andra buskar. Den ar cyliiidrisk, med litet, 

 Ijusbrunt, glansande hufvud, ryggen grabrun, skif- 

 tande i violett, med en Ijus. genomskinlig, ofta 



knappt 



