49 



bernsten, emedan de ^annolikt egt styrka att lOs- 

 jxora i?i<»: utur Iiarzets klibbi<''a massa, cllcr art dcnna 

 icke bildats i tillracklig mangd for att betacka sa- 

 dane djiir. Sasoiii en egenhet i Bcrnstcnsfaunan 

 kan aiimarkas att flera arter af Cicadae och Cixius 

 aro furscdda nied ett mycket langt snyte, likval ar 

 forhallandet i^adant cndjist lios vi^sa arter, hvarfure 

 liAraf icke torde kunna dragas nagra alhnannjire 

 slutsatser. Sallsyiit forckoinma i Bernsten nagra 

 af dc pa vatten lefvande Hydromici. Bland deysa 

 isynncrhet den endaet vid hafsstrandcrna lefvande 

 Halobates, och man har svart att farklara dees 

 upptradande. Detta forliallande synes dock ada- 

 p;alaij[:i»a, att Bernsten:sbiidnin";en fursiorgatt vid hafs- 

 kusterna och icke ensanit pa tradstammarna, utan 

 afven pa sjelfva jorden. Den nuvarande j)eriodens 

 OrtJwptera fordelas enligt Burmeistek i Blattina, 

 Mantodea, Fhasniodea, Acridioidea, Locustina, Gryl- 

 lodea och Forficulwa. Faniiljerna Mantodea ocli 

 Fhasmodea aro egna fur de varmare landerna, de 

 ofriga aro utbredda ufverallt, cluiru vissa slagten 

 tillhora egna klimat. Manga arter, sardeles af Ka- 

 kerlackorna och Gradhopporna, ega en vidstrackt 

 utbredning och kunna akliinatisera sig i olika verlds- 

 dehir. 1 Bernsten aro sa val lurver, som fuUbil- 

 dade insekter af denna ordning icke sallsynta, och 

 det torde kunna antagas, att dessa i fornverlden 

 tillhurt de djur, hvilka tidigast upptradt, hvilket 

 vinner stud deraf, att hithorande arter blifvit an- 

 mrirkta redan i Stenkalsformationen. Hittills kan- 

 ner man likval fa former, sasom forekommande i 

 Bernsten, och ingen af dessa eger en tropisk ka- 

 rakter. Af familjerna Phasmodea och Mantodea, soni 

 fOrekomma till 45 graders nordlig bredd, har in- 

 gen art blifvit upptackt. Om en Gryllns-art, G* 



Prof. Bohemans Arsb. 1855, 1856. * 



