290 



aspersa, afsatte sina agg och de medel hvarigenom 

 deras utveckling skyddades. Genom iakttagelser, 

 gjorda af Portailli^ under Februari manad 1850 

 pa foglar af slagtena Parus, Emberiza och Frin- 

 gilla, bar det nu blifvit utredt att det ar pa ytan 

 af deras kropp, sora den der lefvande Acarus-nYten 

 lagger sina agg, sedan den furfardlgat en vafnad 

 af ett hvitt silkesartadt amne, som tjenar dem till 

 skydd. Under denna vafnad, som understundom 

 finnes pa fogelns lar, men annu oftare pa kroppens 

 framre delar, varseblir man, sedan man med till- 

 hjelp af en nal borttagit densamma, nastan genom- 

 skinliga agg, sma Acari utan fotter och tomma skinn, 

 de sednare formodligen qvarlefvor efter hudomby- 

 tena, samt en eller flera honor, hviika, vid saraman- 

 sattningen af deras bon, haft den forsigtigheten att 

 anbringa en liten oppning genom hvilken ungarna 

 senare kunna utkrypa. Omsorgen fur den affoda, 

 som en annan liten Acanis-Sirt lagger pa Helix aspera, 

 ar icke mindre anmarkningsvard. Fuktigheten pa 

 Snigelns kropp tillika med den gnidning hvarfor 

 dess yta ar utsatt mot snackskalet och andra fram- 

 mande kroppar, tillater icke denna Acarus att ga 

 till vaga pa samma satt for att uppna sitt anda- 

 mal. Han begagnar saledes, da agglaggningen skall 

 verkstallas, det ogonblick da Snigeln utvidgar sinfl 

 lungoppning, i afsigt att lata luften instromma i 

 respirations-kaviteten, for att deruti intranga och 

 lagga sin affoda. Pa detta satt skyddade, droja 

 aggen icke att klackas och nar ungarna framkomma, 

 begagna de samma vag for att lemna sin vagga, 

 hvarefter de lefva som parasiter pa snigelns kropp. 

 Sa val af Dujardins uppsatts om Hj/popus, som af 

 denna afhandling, visar sig, att de arter, hvaraf 

 slagtet Gamasus bestar, aro: \:o Sadana som uppe- 

 halla sig pa insekter och jordrottor samt hviika 



