34 



visa Bland Zygaenerna har man val flera gan- 

 ger traffar iiarslagtade arter i pnrning nied hvar- 

 andra, men man har alldrig lyckats erhalla agg, 

 hvarutur larver framkommit. Deilephila epilobii^och 

 Vespertilioides hafva, af utmarkta for5?kare blifvit an- 

 sedda sasom hybrider, men ingen har kunnat fulja 

 deras utveckling under aHa stadierna, och det torde 

 saledes vara osakert om icke dessa kiinna vara 

 egna, myeket sallsynta arter, eller mahanda varie- 

 teter af de arter som frambringat dem. Guillemot 

 uppger Ilk val nu, att han bekommit '^gg efter en 

 hane af Dicranura vinula och en bona af Dicranura 

 erminea, hvilka blifvit funna i parnlng och att de, 

 utur dessa lUvecklade larverna lemnat sju fjarilar, 

 nemligen sex hanar och en bona. De furra, som 

 alia voro lika, nJlrmade sig liksom bonan, mer at 

 D. vinula, men var till fargen brunare an denna. 

 Ann. Ent. III. Ser. IV. p. 29 Tab. I. N:o 11. 



Om man narmare undersciker nordens fauna, Vikarie- 

 skall man finna, att i Asien och Amerika f^^i'^-J^^er bland 

 komma, icke allenast en mangd sadana djur-arter, Coleop- 

 hvilka fullkomligt ufverensstamma med de species ^^^" 

 som bebo den hogre Europeiska norden t. ex. Lapp- 

 Lmd och Finland och saledes med allt skal maste 

 anses identiska med dem, utan afven ett betydli- 

 gare antal, hvilka mer eller mindre arc egendom- 

 liga for nagon viss trakt i begge dessa verldsdelar. 

 Dock forekomma afven bland de djur, som for- 

 modeligen aro egna for vissa trakter i de nordliga 

 delarne af Asien ocli Amerika, manga arter bvilka 

 i (leras yttre form, vid en flygtig blick, tyckas ega 

 en forvillande likhet med motsvarande Europeiska 

 djurarter, men likval vid en narmare jemfOrelse, 

 forete betydiiga och konstanta afvikelser fran de- 

 samma. Det ar till och med ofta fallet, att en och 

 samma Europeiska djurart salunda representeras, icke 



