144 



eedd vara Bradyh, Creutzeri Germ. VIdare karak- 

 teriserar FOrf. ett nytt Europelskt Circulionid-slagte 

 Hypoglyptus, liknande en Hylohius, rnen med ett 

 langt och smalt snyte som hos Erirhinus. Den hit- 

 hurande arten, //. pictus, ar fran Corfu. Till slut 

 adagalagges att Curculio arcticus Payk. icke hor till 

 Hylohiibs utan till Lepyrus, hvilket sa v^l lefnads- 

 sattet, SOU! dess fullkomliga ufverensstammelse raed 

 ofriga till sistnamnde slagte horande arter, gifver 

 vid handen. Det synes afven Foi-f. troligt, att den 

 Sibiriska Lepyrus quadrinotatus SCHH. endast utgor 

 en lokalvarietet af Hylobius arcticus. Stett. Ent. Zeit. 

 1855. p. 167. 



RouzET har bland Curculionides bildat ett nytt 

 slagte SopJw7'hinus. Det ar affint med Crypto- 

 rhynchus och CamptorJiinus. Den hithurande arten 

 X. Duvernoyi har blifvit klackt utur frun fran Ga- 

 bon. Ann. Entom. III. Ser. III. p. 79. Tab. 7. 

 n:o III. 



Kraatz bestrider Erichsons pastaende, att 

 RJiinomaeer attelaboides skulle vara hanen- till Dio- 

 dyrhynchus austriacus, furst af den anledning att sist- 

 namnde art saknas i trakter, der den fOrra ar all- 

 man och fur det andra i anseende till olikheten i 

 punkteringen och harigheten samt fur det tredje att 

 hos olika exemplar af Diodyryhnchus skillnad fure- 

 kommer i antennernas faste, hvilket scdnare Furf. 

 anser sasom kunskillnad. Hos Rkinomacer har Forf. 

 deremot icke kunnat upptacka nagon skillnad emel- 

 lan kunen. Gerstaecker, som anser den generiska 

 olikheten harigenom icke vare adagalagd, har ge- Jl 

 nom mikroskopisk undersukning kominit till den of- "f 

 vertygelse, att §a val han- soin hon-exemplar fin- 

 nas af bad a. Da hos Diodyrhynchus tydliga yttre U 

 kunskiilnader icke kunna upptackas, kunna dessa " 



hos 





