204 



uppnadde den fOrsta af de stOrre backnr, af hvilka 

 flera nedflyta i Ulba fran fjellen. Vagen uppat 

 dessa var mycket besvarlig. Endast med moda och 

 fara kunde backarne ofverridas och pa stallen, der 

 graset var bogt, patraffades oftast moras eller sump- 

 halor, i hvilka hasten nastan helt och hallet ned- 

 sjSnk. En hel dag maste anvandas pa farden 

 fran Ulba till foten af Ulbikinska alperna och 

 likval utgjorde den tillryggalagda vagen knappt 

 25 vrerst. En ridvag finnes val fran Mikotina till 

 den pa vestra sidan belagna Litterkiska silfver- 

 grufvan. Denna va^r ville likval Kindermann icke 

 begagna, da ban hade for afsigt att pa sodra si- 

 dan uppna nagra ostligt belagna snOberg. I dennaj 

 alptrakt borjade Lepidopter-faiinan att blifva rik- 

 haltigare an pa norra sidan, och ibland en mangd 

 allmanna Europeiska arter fanns mycket som ar 

 egendomligt. Pa oppna, klippiga stallen visade sigj 

 Doritis clarms, pa grashevaxta plats("r Doritis Stu-^ 

 bendorffi och Erehia Theano, nara skogsgransen Do- 

 ritis Smintheus, Argynnis Thore var. Isis och flera! 

 andra Schweitzlska artcr. Hognordiska arter funnosj 

 icke, ehuru flera skola forekomma pa Altai, med 

 undantag af Melitaea Iduna, Sedan man hunnit till! 

 hogsta spetsen af den forsta alpkedjan, sa har man 

 at alia sidor den herrligaste utsigt. Mot norden] 

 hoja sig berg ofver berg, dalarne aro uppfyllda ai 

 sjoar och berg. Skogarna bosta pa dessa hojder] 

 mest af larktrad och Sibiriska cedern, hvilken sed- 

 nare med dess tjocka, vackert morkgrona barr ochl 

 de bla kottarna tao^er sio; sardeles val ut. Insek- 

 terna aro har foga talrika, ty utom Erehia Mantol 

 syntes endast nagra fa individer af Erehia Kefer- 

 steini, Argynnis Pales var. Isis, inga Geometrae eller 

 Pyralidae och af skal-insekter, utom 'Nehria aenea 

 och altaica, intet af varde. Annu fattigare pa in- 



I 



