90 



iiionographischcn Darstcllung dcr Kcifergattuiigcn 

 Corticaria and Lathvidiiis\ FoiTallaren redogor pa 

 elt hogsl tilllVedsslallande satt ej mindre for hvad 

 aldre skriflslallare anfort rorande dessa slagten, utan 

 iifven lor den plats inom Systemet, som blifvit dem 

 anvisad. Belraffande deras aflinilet med andra gi'up- 

 per kommer Forf. till det resultat, att de sta nar- 

 mast slagtet Monotonia , men han anser Lathridierna 

 ratteligen bora utgora en egen familj, omfattande 

 genera Psamnioechus , Corticaria, Lathridias och 

 Dasycerus. Rorande desse sma djurs nielamorfos an- 

 fores hvad DeGeer och Kyber (Germ. Magaz. d. En- 

 tomologie Bd. II.) harom uppgifvit. Enligt den a 

 larverna meddelade beskrifningen ega dessa mycken 

 likhet med larverne till slagtena Mycetaea och Sil- 

 vaniis, afvensom de forete stor affinitet med larverna 

 af Cryptophagus J Strongylus och TripLax , hvilket 

 senare forhallande synes gifva stod ^t Forfis uttalade 

 asigt alt Lathridierna icke bora langt aflagsnas fran 

 Erotylenae. Oni de afhandlade slagtenas geografiska 

 utbredning anfores: att af de i denna monografi upp- 

 tagne 117 arter tillhora 86 Europa, 1 mindre Asien, 

 5 Kaukasiska landerna, 4 Daghestan, 1 Kirgisiska 

 stepperna, 10 Sibirien (af dessa en tillika oslra Si- 

 birien och Daghestan), 3 Sitka, 1 Californien, 3 

 Forenta Slaterna i Norra Amerika, 1 Brasilien och 1 

 Van Diemens land. Af de inom Europa forekom- 

 mande 86 arterna finnas 16 afven i Sibirien, 2 i 

 Kirgiser-stepperna, 11 pa Kaukasus, 2 i Daghestan, 

 1 i Armenien, 1 pa Gronland och ibland dessa 1 

 {Corticaria gibbosa) ofver hela Europa, Sibirien och 

 Kaukasus, samt afven i Van Diemens land, troligen 

 dit inford fran Europa. Betraktar man Lathridierncs 

 utbredning inom var verldsdel , aro de sa fordelade, 

 att i Lappland forekomma 19, i Finnland 37, i Ryss- 

 land och Polen 36, i Skandinavien 28, i England 23, 



