41 



turalsfer iiro hvarandra vasendtligen lika, anda till 

 indenlitet af en nuingd arler. Derma likhel emellan 

 niolsalta kiistlander skullc icke vara niojlig om boga 

 bergsryggar voro belagne dem emellan. Om del nu 

 kan visas, att etl likarladl forhallande eger rum 

 emellan alia de motsatta punkterna af det AlVikanska 

 fasta landet och att dess fauna icke allenasl i rikt- 

 ning af geografisk langd eller bredd, ntan afven i 

 diagonal! hanseende, star i omedelbart sammanhang, 

 maste Lacepedks asigt , enligt hvilken det inre Afrika 

 skulle besta af hoga bergmassor, forkastas, hvaremot 

 RiTTERS yrkande att det skulle vara elt slattland in- 

 faltadt af berg, synes ega all sannolikhet. Afrikas 

 vid Medelliafvet belagna kust lander ega mycket ge- 

 mensamt i naturalster med det midt emot liggande 

 sodra Europa, men afviker deiemot betydligt fran 

 sydligare Afrika, hvilket senare troligen mindre har- 

 ror fran Atlas-bergen, an fran den mellanliggande 

 oknen Sahara. Egyplen eger i sin fauna mer ge- 

 mensamt med det ofriga Afrika an med Borbariet. 

 Guinea, ehuru framteende nagra egna former, sasom 

 de akta Goliath-arterna, eger mycken ofverensstam- 

 melse, afven hvad arterna betraffar, med Senegel. 

 Mer afskiljd synes Sodra Afrikas fauna, dels genom 

 eget bildade former, dels genom dess forhdilande 6f- 

 verhufvud, nemligen genom ett stort anial Melasomer 

 och smarre Melolonfhider. Af stort intresse for kan- 

 nedomen om Afrikas Fauna, ar den Inseklsamling 

 som blifvit verkstiilld i Angola och som nu beskrif- 

 ves af Erichson. Ett noggrant sludium af densamma 

 har ledt till den slutsatsen att Angolas Fauna uigor 

 en foreningslank emellan den Senegal-Guineiska och 

 den Kapska, och har att framvisa gemensamma ar- 

 ter och slagten med bada landerna. Af 173 i An- 

 gola insamlade arter aro 105 egna for namnda land 

 eller icke bekanta fr^n andra trakter; de ofriga ega 



