vecklingst^rad , an den, tilt hvilken de Innna hos 

 andra. Denna asigt synes mig innebiira den fure- 

 slallningen, all alia organismer skulle tendera till den 

 hogsta miijliga ulbildning, hvilket vSl svarligen kan 

 antaaras. Vi skulle snarare anse den inverterade tanke- 

 gangon vara rigfig, och for forskningen mera frukt- 

 barande, att alia djur redan Iran borjan agde den 

 lagsla mojiiga ulbildning och dessutom lendensen till 

 en hogre, under Iivars uppnaende en del qvaistanna 

 p5 ett lagre trappsteg, under det andra tornna alt 

 hinna till etl hogre. Alven en tillbakagaende ut- 

 vecUling anlages, hvarpa sasorn exompel ani'oras de 

 parasiliska Crustacea, (Lernaeae) hvilkas larver synas 

 vara vida hogre organiserade djur an de fullvuxne 

 och ulbildade, saml Aporne, som med aren fa langt 

 uldragen nos m. fl. — I stallet for den langesedan 

 ofvergifna laran om eh Series natural is, som numera 

 allenast kan forstas sasom en series af typer, hvilka 

 andock aldrig kunna sammanstallas till en serie, af- 

 handlar forf. den vida rigtigare, nien visst icke nya 

 asiglen af affinileterna, och den derpa beroende sy- 

 stematiska framstallningen , enligt hvilken samtlige 

 djuren forhalla sig inbordes sasom qvislarne och lof- 

 ven pa ett trad. De utga alia fran en gemensam 

 slam, som snart fordolas i nagra slora grenar, hvilka 

 ater utgrena sig anda till de lofbarande qvistarne; 

 men donna utgrcning sker ej reguliert, hvarken till 

 antal eller ulstrackning, och vid delta yttrande vilja 

 vi sarskill fasta uppmarksamheten. En del grenar 

 ulvaxa lan^t eller frodigt, nagra hogt , andra lagt; 

 en del stanna vid lagre utvecklinofsiJ-rader och na^ra 

 hinna ej ofver forsla aniaget till gren. De arter, 

 som i det ideella tradet tillhora sainma grcn eller 

 qvist, aro direkt affina, men skiija sig sasom ut- 

 gaende vid olika hojd eller al olika riklning. Etl 

 annat slag af ofverensslammelse (innes mellan dem, 



