13 



de gjorda iaktlagelserna iir aniedning att do, att 

 denna alg endast utvecklas p5 vattendjur^ men sanno- 

 likt ar, alt den ej vid alia tillfallen ar s3 hasligl 

 dodande. Guldfiskar skola ofta deraf besvaras. Are- 

 SCHOUG fann den pa en Id i vallgrafvarne vid Gothe- 

 borg. — Under sjukdomar bar man vid manga till- 

 fallen funnit mogel-arlade vaxter pa menniskors och 

 djurs ytterhiid eller slemhudar; eller i deras afsond- 

 ringar (se Hannover i Mull. Arch. 1842, 281), och 

 nSgra af dessa aro tydligen orsak till sjukdomen. 

 T. ex. Torsk (Aphthae) hos barn, fororsakas af ett 

 eget mogel (se Fr. Berg, Hygiaea Dec. 1841 och 

 Skandin. Forhandl. i Kopenhamn 1842, p. '/69); det 

 dnder namn af Tinea favosa kanda, allmanna utslaget 

 i hufvudet fororsakas af en annan dylik vaxt (Gruby, 

 Mull. Arch. 1842, 22) o. s. v. — Bennett har lem- 

 nat en afhandling rorande detta amne i Ann. of Nat. 

 Hist. XI, 126 och Barensprung har (ibd. XII, 427) 

 samlat nagra hithorande kanda fakta nemligen: 



Hos menniskan fororsakas vanligt skorf i hufvu- 

 det, af Porrigo lupinosa; en Sarcina forekommer i 

 magen under sjukdom o. s. v. 



Hos Daggdjur: se Institut 1841, af Serrurier. 



Hos Foglar har man funnit mogelvaxter i luft- 

 sackarna. 



Hos Amfibier och Fiskar: Achlya (se ofvan); 

 en Tremella pa Nors (Osmerus eperlanus); en Conferva 

 pS guldfiskar. 



Hos Insekter aro flera dylika vaxter funnaj en- 

 ligt uppgift afven Achlya. 



Hos Mollusca, en svamp i aggen af en Limax. 

 Vi kunna hartill lagga, att D:r Malmsten upplackt 

 och beskrifvit Trichophyton tonsurans, som fororsakar 

 harens affallande hos menniskor. (se Hygiaea 1845 

 325 och 483). — Walther, om svampartade vaxter 



