61 



talas i de ofrii^a delarne al" lundet, iifven den sydli- 

 gaste provinsen, Schoa. 



KoptisUan i Egyplen anlores sasom elt se- 

 miliskt^ men foga kandt sprak (se derom langre ned). 

 Afven Bcrberne som ock kallas Tuaryks m. m., 

 i stora oknen, tala elt sprak, som, genom sin kon- 

 slruklion mera an genom orden, synes narslagtadt med 

 de semihska ocli hvaraf en grammalikalisk ofversigt 

 meddelas; men formodandet alt samtliga negerspraken 

 i Afrika skulle stci i nara samband med de semifiska, 

 synes nagot vagadl. I ett bihang lemnas en gram- 

 malikalisk ofversigt af H a ussa-sp ra ket. 



S^som resullal af den nu slulade ufversigten af AiimaD 

 Gamla Verldens folk framstaller Forf. en hogst genia-** ^^"^^^^ * 

 lisk, allman asigt af folkslagens utbredning. Han an- 

 forer, att lang tid fore den egentliga Historiens bor- 

 jan hade de Indo-Ger man iska nalionerna utspridt 

 sig fran Ganges mynningar till Enropas vestligaste 

 delar, uti alia de lander som de annu bebo, frcin 

 ett gemensamt hemland, hvilket han anser hafva va- 

 rit Persiska hoglandet. Celterna, som hitraknas, 

 kommo fore Germanerne, och undantrangdes i en vida 

 sednare tid afdem, till hvilka afven raknas de Slaviska 

 nalionerna. Men dessa folk, som samtlige aro eller 

 blifvit hogre bildade, funno ofverallt fore sig andra 

 inbyggare, som anses for landernes ur-invanare och 

 som i allmanhet stannat vid en lagre bildningsgrad. 

 Dessa sednare folkslag, som Forf. med ett gemensamt 

 namn kallar A I lophy le t iska *), lyckas vid forsta 

 pSseendel vara sins emellan hogstolika; men en nar- 



*) Jemf. fdrra arsb. p. 58 (om Europas folkslag af Prichard); 

 till dessa tyckes Forf. afven rakna de Chinesiska och 

 Semitiska folken. . 



