, 109 



land och L. insularis IV. mellersta Sverii^e. (Afv. i 

 Skand. Arch. I, 145> — Rel". anforer i Vet. Ac. 

 Ofv. 1845, p. 190, all den forre ej synes vara skild 

 fran Hyp. ralticops Bias. — Den sednare skiljer sig 

 bloll genom obetydiigt liingre svans fran H. agrestis. 



I Nat. H. of New-York beskrifver Dekay 3 nya 

 arter: Arvicola rufescens, — oneida och — alboru- 

 fescens. 



Enligt MiDDENDORF (se pag. 97) ar Arvicola 

 amphibius en landsplaga i Siberien, vid Lena, anda 

 till 70° lat., men endast der akerbruk ar infordl. — 

 Arv. oecononus fanns till 71^ allman, men ej langre 

 uppal Tajmyrlandet. 



Densamme reducerar de Siberiska Myodes- 

 arterne till tva, och forkaslar alldeles artskillnaden 

 efter den svarta rygglinien. De aro: 



1 M. hudsonius F'orst. et Rich, som skulle vara den- 

 samma med M. torquatus Pall., M. lenensis Gm., 

 L. ungulatus Baer, M. groenlandicus Tr. , och fin- 

 nes fran hvita hafvet till Gronland. Den finnes at 

 norr annu vid 75^ N. lat.; gar at soder ej ned 

 till skogsbygden; ar mild till lynnet. Den art 

 som Hedkrstrom sett pa Nya Siberien formodas 

 hora hit. 



2 M. ohensis Brants. = Hyp. migratorius Licht., Arv. 

 helvolus Rich, och Geor. luteus Ev. (troligen vin- 

 terdragt); finnes afven i Nordamerika, genom hela 

 Siberien och i ryska Lappmarken der M. lemmus 

 ej finnes, men den bor sydligare an den forra. I 

 en not anmarker Branpt, alt denna art har sma 

 framklor, sasom Hypudaeus, hvilket far ett storre 

 intresse derigenom, alt foljande art, som i Skan- 

 dinavien lefver soder om M. lemmus, afven har 

 sma framklor. 



Myodes schisticolor n. sp. fran Skandinavien, 

 beskrefs af V. Liljeborg i Vet. Ac. Ofv. 1844, 33 



