34 



facta, hvarigenom IVamslallnin^en i)lii' elt lioh. Dei 

 bor pa forhand anmarkas a(( folkslagens affiniteter 

 hufvudsakligen aro bedomde efter Ibrskningarne nti 

 deras sprak och hlsloria, samt alt det for ofrigt 

 hogst rikhalliga innehallet icke ar med synnerligt 

 systematisk noggrannhel ordnadl, och derfore ofta blir 

 i:o svart att begagna. Forst afhandlas folken uti Iran, 

 ToTk."' eller Persiska hoglandet, som afven kallades Aria,mellan 

 Tigris och Indus. Utgaendc fian de gamla historiska 

 underrattelserna, som samlade framstallas, och de upp- 

 tackter som blifvit gjorda af der inhemska inskrifler, 

 framstaller Forf. flera olika asigter, men stannar vid 

 den sannolikaste, vi skulle vilja saga, den bevisligen 

 rigtiga, att Zendspraket, pa hvilket Zendavesta ur- 

 sprungligen varit skrifven, i aldsta tider varit ta- 

 ladt af Mederne, som forst bolt i Aderbidjan m. m. 

 vid sodra delen af Caspiska hafvet^ att dialekter deraf 

 herskat ofvcr storre delen af Iran, och lange bibe- 

 hallil sig der. Kilskiiftspraket ar en af dessa dialekter 

 [troligen den egentliga Persiska]. 2:ne andra complice- 

 rade slag af skriftecken finnas pa samma monumenter, 

 men arc annu ej tolkade. Zoroastkr , Zendavestas 

 forfattare, anses hafva lefvat i Medien, sasom man van- 

 ligen antager, kort fore eller kort efter Cyrus. 

 Innehallet af Zendavesta refereras; man finner deri 

 nagra markliga likheter med Odinska Mythologien, 

 hvarpS dock Forf. ej synes hafva gifvit akt. Till 

 Europa erholl man detta verk fran Indien, genom 

 Parsi, elddyrkare, som talrikt finnas der, hvilkas for- 

 fader flytt dit, undan Miihamedanismen. Men del var 

 da skrifvit pa Pehlvispraket , som nppkom genom 

 blandning med syriska m. m. och blef skriftsprak 

 under de syriske herrskrarne efter Alexander. Zenda- 

 vesta hade blifvit ofversatt pa detta spr^k, sedan 

 Zendspraket borjade bli obegripligt. De urgamla in- 

 vanarnes, sAledes afven Medernes och Persernes af- 



