45 



Kokonor ocli Altai" der annu n^gra lara liimas qvar 

 [Det bi)r anmarkas alt Forf. aniager dem sasom verk- 

 liga Mongoler, ulan alt anse sig behofva I'ramdraga 

 nagot bevis for idenlilelen]. De egenlliga Talarerna 

 aro numera ej kanda, men enligt de underrattelser 

 man har om dem, hafva de utgjorl ett lilet folk, 

 som bolt vid sjon Boiijir [eller Pojur] i ostra delen 

 af Mongoliet, bredvid Kalka, af hvilka de formod- 

 ligen blott ulgjorde en del. Mongolernas traditioner 

 borja nied berallelsen, alt ell lilel folk, som har- 

 stammade fran 2:ne broder, bodde i en dal, der de 

 voro inne^tangde, och hvarifran de broto sig ul genom 

 nedsmallandel af en klippvagg, som var af jernmalm. 

 Alt nagon sanning ligger till grund harfore, synes 

 deraf, att aminnelsen af deras befrielse ur dalen annu 

 under och efter Gengiskans lid Tirades med en ^rlig 

 hogtid. Clan tvifvel har sagan afseende pS gruf- 

 arbete, som fran gamla tider varit kandt af dem* 

 Den omtalade handelsen synes hafva intraffal efter Sr 

 600 a 700. Deras lysande historia borjar med Gen- 

 giskan. Strax efter hans lid kom China under Mon- 

 golernes valde och fran den liden har Mongoliel alltid 

 hort under chinesiska Kejsaren. 



Turkiska folken aro samilige musselman, ulom 

 Jakulerne. Deras forfader voro de i Chinas historia 

 beryktade Hjong-nu, som ursprungligen synas hafva 

 bolt i mellersta delen af Mongoliet, der de drogo 

 omkring sasom nomader, med hastar, vagnar och tall. 

 I Chinas annaler har man troll sig kunna spara dem 

 anda fran Kejsrarne af Schan-dynastien (1300 — 1700 

 f. C. f.). Omkring 200 5r f. C. f. voro de magtiga 

 och forde iangvariga, blodiga krig med China. Fran 

 "Hannibals lid" [v. p. 200 f. C. f.] lydde de under 

 en gemensam Tanschu eller Ofverkonung, som herskat 

 ofver Mandschuriet hela Mongoliet med en stor del 

 af Sibirien. Genom hungersnod samt inbordes Ivister 



