46 



(x^li Urig l)lofvo (le forsvagade ocli sonclerclelado. Sliil- 

 ligon I'oibundo sig de sydliga stammarna med Chino- 

 serna och utdrei'vo de nordliga, hvilka omkiin;f^ ar 

 3*20 efter Chr. f. ul fly Hade mol vester och fororsakade 

 stora rorelser bland de Vesterlandska folken, hos 

 livilka de visade sig under namn af Hunner m. m. 

 (ienoin lilstoriska sammanstallnini^ar och leniningai- af 

 Hjongnii-spraket i Cliinesiska urkunder, identifieras 

 delta folk med de s. k. T h ii k i u och med Tmkivska 

 folken i allmanhet, hvilket ar en stor vinst for eth- 

 noiogien, da man harigenom larer kiinna denna slora 

 folksJams ursprnng. [Deras aldsta hemvist synas vara 

 alldeles desamma, der nu Kalka och Scharra Mongo- 

 lerna bo]. En, under krigen, ur prov. Schensi ut- 

 drifven Hjongnu-sfam nedsatte sig under Timgusiskt 

 ofverheiTskap vid Altai, vid ett berg, som af sin 

 form, pa chinesiska, kallades Thukin, och erholl 

 deraf samma namn. Har blef den magtig och besokfes 

 ar 569 af Ze march us, Kejsar Justiniani Gesandt, 

 som beskrifver folket och kallar del tovqxoi. Deras 

 Chakan, (hvilket ord Turkarne sedan sammandragit 

 till Chan) emoltog Gesandten i sitt talt , pa en vagn. 



Elt af Hjongnufolken soder om Bajkal, Quigou- 

 rerne, som lydde under Thu-Kiu, gjorde sig ar 745 

 till dessas herrar och utvidgade sitt valde vida om- 

 kring, men underkufvadesar 847 af Kirgiser och Chineser. 

 De voro fran borjan Schamanske hedningar, sedan en 

 tid Buddhaister och aniogo chrislendomen gonom 

 Nestorianska missionarer, som hos dem inforde skrif- 

 konsten, med gamla syriska bokslafver. De voro se- 

 dan lange del enda skriftlarda af de Tatariska folken. 

 Deras afkomlingar lefva annu i chinesiska Bukhariel: 

 Kashgnr, Hjerkend, Khoten. 



De Tnikiska nationernas inffill i Persien borjade 

 fore Arabernas lysande tid, mellan ar 3 — 500, ungefiir 

 vid samma tid som Hnnnerna borjade horas af i 



