i 



51 



stone sedan 8:de seklet. I deras land finnes en sort 

 grotfor, som aro lemningar efter ett annat, derstades 

 annu aldre folks bostader och innehSlla redskaper 

 m. nn. efter dem. Samojoderna synas harstamma fian 

 liakten af Sajanska berget och olVe Jenisei, hvarest 

 man funnil nagra folkslag som tala samma sprak 

 med dem, nemligen: 



Sojoterna, som bo sydligast, vid sjon Ubsa; 

 de voro, atminstone forr, krigiska. Mol or ern a; 

 Kojbalerna, vid ofre Jenisei, som aro christna och 

 lefva af boskapsskolsel ; de hafva mycken likhet med 

 Tnngusernej Karabasserna vid tloden Uda, nara 

 Sajanska berget , tala, enligt Pallas, samma spr^k 

 som Samojedernaj Kajm a schema o. s. v. Alia 

 dessa bo langt aflagsne fran de norra Samojederna, 

 som tydligen blifvil uhdantrangde mot norden, till 

 sina nuvarande kalla hemvist. Mellan de bada be- 

 slagtade racerna bo talrika andra folk , som tala helt 

 andra sprSk, t. ex. Osljakerna, hvilka aro af Finsk 

 slam. Men nagra lemningar af Samojedfolk fmnas 

 uti detta mellanrum, nemligen de s. k. Tomska 

 Ostjakerna vid Obi, kring Tomsk. Utmed Jenisei 

 bor afven ett Samojediskl folk, som af Ryssarna be- 

 namnas Jenisei ska Ostjaker, och som nasfan 

 forena de norra och sodra samslagtingarne, emedan 

 de aro utspridde fran trakten af Altai langt at norr. 

 De aro kringstrofvande, jaga , fiska ochhalla, till en 

 del, lama renar. De forsta att smalta jern och skola 

 vara skickliga smeder. En del hafva visat sig vara 

 krigiska och tappra. 



Jnkagirerne vid Jana , Indigirka och Kolyma, 

 samt ett par andra, nu utdoda folkslag i samma 

 Irakter, synas hafva blifvit dit undantrangde, fran det 

 omfalado stamlandet, af de Tatariska lakiiterna, som 

 nu bo i mellanlrakten. De voro annu ar 1739 tal- 

 rika och forde krig med sina grannar, hvarigenom 



