5S 



vissa bruk, d. a. atl bli civiliserade , och bans befall- 

 ning citlydes. Han och bans efterfiadare befalla folket 

 arbela och vara flitiga, ordna allt at dem, gora alia 

 uppfinningar ocf) meddela dessa till gemensam nytta, 

 sarnt ulofva del fullkomligaste envalde utan niissbruk, 

 utan grymhet: ett i sanning alldeles eget, bos de 

 lifligare och af passioner slyrda vesterlanningarne 

 omojiigt tillstand. I ofverensstammelse harmed saknas 

 bos dem all exaltation^ inga religiosa fantaster eller 

 munkar och inga religionsstrider finnas bos dem. Del 

 nyttiga och del narvarande ar for dem alll. I deras 

 umgangeslif finnas inga utsvafvandcj stormande nojen 

 och ingen dans. 



Chineserne torde barstamma fran hoglandet vid 

 bergen Kuen-Inn vester om Kokonor. Der ofvanom 

 forlagga deras sagor en sort Paradis, i form af elt 

 obekant land, fullt af vidunderj men deras forsta hi- 

 storia, da de pa Yaos befallning ofvergingo till ett 

 byfsadt skick, borjar i prov. Scbensi (i N. V.). Sedan 

 forde de langvariga krig med landets ur-inv^nare och 

 undantrangde dessa. Annu pa Confucii tid strackle 

 sig kejsarevaldet ej soder om Jangt-se-kiang. Sasom 

 forul namndes blefvo de v. p. 213 f. C. f. berrar 

 ofver bela nuvarande China. Derefter foljde Han- 

 dynaslien, under bvilken Hjongnu (Hunnerna, Tiir- 

 karne) kufvades, o. s. v. 



Af chinesiska sprakef lara flera dialekter finnas , 

 som aro sa olika atl folk bohofves dem emellan. 



Uli sodra och vestra berglanderna bo flera folk- 

 slag, som betydligen afvika fran Chineserne, och som 

 lorde vara lemningar af landets ur-invanare t. ex. 

 Si-fan (Vest-fraraling) i bergen vid vestra sidan af 

 China. De bo i tall, hafva hastar och far, odia eller 

 samla rhababer och handia dermed; aro nu knfvade 

 och skaltskyldige. Inga niirmare underratlelser finnas 

 om dem. 



