56 



Miao eller Miao-sse; schamanske hedningar; 

 lefva i del inre af provinserne soder om jangtsekiang. 

 De skola vara lifligare an Chineserne, och aro be- 

 gifne pS dans. For olVigl aro de foga kande. Man 

 vel bloU att IvS nog olika sprak finnas bland dem , 

 n)en dessa sprak aro obekaula. 



Lolos, ur-inv^narne i Yunnan, den sydvestra 

 provinsen af landel. De skola vara civiliserade och 

 ej underkufvade, utan nastan oberoende, under egna 

 chefer; forofrigt okande. 



De ofriga folken, som bora fill sanima race som 

 Chineserne aro : 



Bhot eller Bhotiyah, som bo i Tibet och 

 Biilan [afven Nepal], hvarom namndes bland Indiens 

 nalioner. Det norr ut belagna Tangut bebosafMon- 

 goler, sSsom afven forr namndes. Det egenlliga Tibet 

 ar en hogst markvardig prest- eller munkstat, som 

 bebos af exalterade Buddhaister. Cselibal, kloster- 

 lefnad och alia mojiiga bolofningar aro der vanliga. 

 Att regeringen och hela forfatlningen ar presterlig, 

 ar bekant. En egen sort polygami ar der vanlig, 

 i det flera broder hafva en gemensam huslru. Folkel 

 liknar Chineserne, men aro storre och staikare bygda. 

 Afven spraket star nara det chinesiska, men ar mindre 

 bestamdt enstafvigl. De aro Buddhaister sedan nagon 

 tid fore Christi fodelse, men deras civilisation gar 

 langre tillbaka, atminstone till 630 f. C. f. 



Indoch ineserne, eller osira halfons invanare 

 afvika n^got mera fran Chineserne, dock ej vasendt- 

 ligl. Deras sprak aro monosyllabiska. Liksom i 

 Tibet har religion och skrifkonst kommit hit fran 

 Indien; de aro nemligen Buddhaister, men efter chi- 

 nesiskt monster. De sages vara af tva hufvudslag, 

 nemligen: l:o formodade ur-inv5nare, i sodra trak- 

 terna ; Cambodja (Khoh-men), Pegu (Mon) och i bergs- 

 traklerne^ ?:o inflyttade, civiliserade, som uigora den 



