16 



skildt Fran iindersidans, men tlermed sammanhan- 

 gande i alia kanter saviil at' abdominal-skoldeii sotn 

 pleurae ocli liiifvudet. Denna undra skal-lamell ar 

 tunnarc an den otVe, och blir dot allt mer nar- 

 mare medellinern, der den snart upphor. Den fo- 

 reler pa sin iindersida, hade hos Calymene ocli 

 Phacops, Asaplius och Ill.eiius, parallela lineer, 

 men inga punkter, ingen granulation. — Enligt 

 Emmrich liar Huenefeud, atminstone i thoraxrin- 

 garnc, fiinnit, jemte kolsyrad kalk, en ej obetydlig 

 miingd pliosphorsjrad. 



Pa liufvudet, scutum cephalicum, bildar gla- 

 bella den medlersta, genom en omkringgaende fara 

 afskilda delen, sjelt ofta aFdelad genom liogst trenne 

 tvarfaror, hvilka endast sallan — hos Paradoxides 

 och Olenus — ga tversofver. Pa omse sidor oni 

 glabella utbreder sig den mer eller mindre hvalfda 

 hufvudskolden, hvilkens rand an ar jemn, sasoin 

 hos Asaphus, Isoteles, an forsedd med forfjockad 

 kant, sasom hos Calymene, Phacops. Medlersta 

 slyckel af huFvudets bakre rand, som betacker den 

 Forsta kroppsringen , ar oFtast nagot tjockare och 

 bagbojd (sulcus vertical is Dlm, "Gelenkwulst, lat. 

 spira," BuRM.). At sidorna Fcirlorar den sig, eller 

 nedstiger till sidohornen, och Forenar sig der med 

 huFvudskoldens kant. Dessa intryck och upphojnin- 

 gar pa huFvudsktilden anser Burmeister antyda en 

 Fordelning i ringar, tillika sasom miirken eFter 

 muskcl Fasten For mundelarne. Men Emmrich, som 

 Framstaller samma Formodan , anmarker, att de yl- 

 terst mjuka, helt och hallet Forsvunna muntlelarne 

 svarligen kunna liaFva behoFt en kraFtig muskelap- 

 parat, och att de under dessa upphojiiingar bclagna 

 vis<!era kunna haFva Framkallat en ojemn hvalFning 

 aF (let betiickande skalet (saledes luigeFar som re- 



gionerna 



