187 



D. strulhoidesj hojd iingelar som slrutscn: 7 lot. 

 D. didiformis, 4 fot; i proportion tjockare och ro- 



bustare an de ofriga. 

 D. otidifornnis, stor som Otis tarda. 

 D. dromseoides, stor som Emu, v. p. 5 fot. 



0. gor en hogst interessant jemforelse mellan 

 Dinornis och de Nordamerikanska Ornilhichniferna. 

 D. gigantea maste hafva haft storre sp^r an de storsta 

 af dessa (se Z. Pr. 1843 p. 8 och 144; samt utforligt, 

 med 13 pi., i Z. Trans. III. part 3, 1844; — samt 

 fr^n dessa stallen i Institut 1843, sista sidan (456); 

 Ann. Sc. Nat. 1844, 1, '188: Fr. N. Not. 619 och 

 626; Hamel i Bull, de Petersb. Ill 350). 



SSsom ett lojligt efterspel till denna i alia han- 

 seenden markvardiga upptackt kan omtalas, att Hith- 

 COCK anselt sig hafva varit lycklig nog, att finna ratt 

 p^ boet af Dinornis. Han finner nemligen, att de 

 Hasten, i form af tumuli, af en obekant, gigantisk 

 fogel, som omtalas i Cooks forsta resa sasom sedda 

 ph Lizard-6n nara Cape flattery, vid n. v. kusten af 

 Ulimaroa, nodvandigt maste hafva tillhort Moa (se 

 Ann. Nat. H. XIV, 130, ur Sillim. Journ. Juli 1844, 

 Institut 1844, 352). Det ar skada att den eljest ut- 

 markte geologen bortglomt: l:o det breda hafvet mel- 

 lan de bada landerna, och 2:o den vida narmare 

 liggande forklaringen af dessa stora fogelbon, uti 

 Goulds upptackter af agglaggningen m. m. af Leipoa, 

 Talegalla och 3Iegapodius. 



GRALL^. — Otis tarda ar ganska all man i Aiecto- 

 trakten af Gotha, der den ofvervintrar, enl. Brehm, 

 Isis 1844, p. 731. — En Otis houbara dodades i Bel- 

 gien senhosten 1844; Bull, de Brux. 1844, p. 4^2. 



Nagot om lefnadssattet af Palarmedea cornuta, 

 efter observationer pci exemplar i Zool. Soc:s mena- 



