Ill 



loiJes, alldeles icke funnos till under tertiarperioden. 

 De tertiaia individerna forete i allmanliet, jemforda 

 med nu lefvande, ingen annan olikhet aa den, att 

 nagia da for tiden nadde en betydligare storlek an 

 nu, andra ater under tertiarperioden constant voro 

 mindre an nu, medan den stora rnangden af arter 

 likval var af alldeles samma storlek. - - Slutligen 

 visar fdrf., genom jemforande upprakning af de pa 

 olika lokaler funna fossila arter, att ofvergangen 

 fran tertiarperioden till den nuvarande forsiggatt 

 helt smaningom och utan spar till nagon hvalfning, 

 utan begransning dem emellan och utan tecken till 

 afdelningar motsvarande eocena, miocena, pliocena 

 perioderna. Ned re Italiens tertiarbildningar aro re- 

 sullater af icke en stor hafning, utan af manga 

 fornyade, fortsatta anda till historisk tid. Wgm. 

 A. 1844, 34a 



Agassiz bar, 1841, i Verhandl. d. Schweitz.Geologisk 

 Naturf. Gesellschaft in Zurich, 63 — 64, visat, att ning.' 

 de subfossila musslorna vid Clyde aro till stor del 

 gronlandska former. 



GOLDFUSS, Abildungen und Beschreibungen der 

 Petrelaclen Deutschlands und der angranzenden Lan- 

 der, Heft. 8, afslutar det stora arbetet, som, utan 

 att omfatta allt hvad det i borjan lofvade, likval 

 ar ett hufvudverk i sin vag. 



Mantell har sokt visa, att vissa bruna krop- 

 par, innehallande 25 p. c. kole^ och liknande Co- 

 prolither, men utan dessas egendomligt spirala bygg- 

 nad, som man finner dels losa i gronsanden, dels 

 sasom fyllnad i fossila snackor, aro forsteningar af 

 Molluskernas mjuka delar. Deras forekommande 

 erinrar om verkningarna af en epidemi bland Uni-' 

 oner i Ohio, Sill. Journ. 1837, som dodade djuren, 

 hvarpa de mjuka delarna floto upp och i massor 

 drefvo till stranderna. Ocksa synas alia skalen vara 



