78 



Skalets CARPENTER har i Rep. Brit. Assoc. 1844 iied- 



»yggnaa|agj gji^jj vigtiga nndersokningar ofver skalens mi- 

 kroskopiska textur. Den kolsyrade kalken ar all- 

 tid i ett tillstand af krlstallinsk aggregation iif- 

 ven da kristallforiner ej aro igenkiinneliga. Den 

 organiska basis, af hvilken denna afsondring sam- 

 manhalles, ar en liinna, som crbjuder tva slags 

 structur, cellular, som finnes i alia skal, och mem- 

 branos, som tillika mod den forra finnes i ganska 

 manga. a) Cellular structur. Hos Pinna bestar 

 skalets yttre lager af ett stratum af prismatiska 

 celler, mer eller mindre tydligt hexagona, som 

 sammanhanga inbordes med sidorna och med derns 

 plattade andar bilda lagrets ytor. De fiesta af dessa 

 celler ga fran ena ytan till den andra, sa att deras 

 langd motsvarar lagrets tjocklek, men nar denna 

 ar betydlig sluta somliga af dem spetsigt, i dess 

 inre. Dessa celler aro fyllda med kolsyrad kalk. 

 Deras former och aggregation gifva all anledning 

 att betrakta hinnan som ett calcifieradt epitfjelium, 

 analogt med landrens emalj, utom i arten af det 

 minerala depositum och prismernas betydligare stor- 

 lek. Nar skalet ar nagorlunda tjockt och cellerna 

 icke ga igenom fran yta till yta, utan bilda flera 

 serier, ses nagra af dessa fargade (P. nigrina), ett 

 be vis, att de icke bildades genom en enda nisus, 

 utan genom en foljd af depositioner, nagra atfoljda 

 af fargade afsondringar, nagra utan. Det yltre stra- 

 tum ar det forst bildade. Cellerna visa, vid ver- 

 tical genomskarning, tvar-miirken, som besla i for- 

 tjockningar af deras viiggar, sannolikast marken ef- 

 ter flera cellers sammanvaxning till en enda, lang. 

 Yttre lagrets celler visa stundom ett belt opakt in- 

 nehall, som ar sallsynt i det medlersta, och aldrig 

 ses i det innersta. Forf. anser, att detta opaka in- 

 nehall ar luft. I afseende pa utvecklingen bar 



