231 



Bland 135 kiselinfusorier iiro icke mindrc iin 9 nya 

 genera ocU 58 nya arter. Actinoeycli iiro ytterst 

 yniniga, siirdeles med stralantal fran 5 — 30, medan 

 de med nilnsta antalet tillliora sicillska och iibyska 

 mergelblldningar, och de med dot stcirsta , mer an 

 30, aro talrika i Noidsjon. Berl. Ber. 1844, 259. 



Af snolivitt infiisoriemjol fran Li'ineburger Heide 

 har Ehrenberg latit forfiirdiga tegelstenar, som hlef- 

 vo iinnu vida laltare an de Forra af mjol fran Ber- 

 lin, sa att 8 a 10 st. ej vaga mer an ett styckc 

 vanliij tesrelsten af samma storlek. Genom bran- 

 ningen antogo de en blekrod eller gulaktig fiirg, 

 hvarvid den af E. forut iakttagna egenhet blef riitt 

 askadlig, att dessa djur innehalla jern, men icke 

 en cliemisk forening af jern och kiselsyra iitan en 

 mekanisk, organisk, sa som phosphorsyrad kalk i 

 djurens ben ar innehallen i celler. Berl. Uebers. 

 1843, 41. Jfr Ehrenb. iiber foss. Infus. u. lebeii- 

 dige Dammerde 1837, p. 12. — Ur historiska k;d- 

 lor har densamme framstallt liistorlen oni byggnin- 

 gen ar 532 af kupolen i Sophiekyrkan i Constanti- 

 nopel med tegelstenar gjorda af infusoriejord fran 

 llhodos. Berl. Ber. 1843, 63. 



Det minsta lifvet iipptrader afven i ett ganska 

 nara forhallande till den vulkaniska verksamhefen, 

 hvilket Ehrenberg visar i Berl. Ber. 1844, 324, der 

 ban meddelar undersokningar ofver pimsten, nor- 

 mal och forvittrad, vulkanisk tufl', vulkaniska kon- 

 glomcrater, Trass, forvittrade Porfyrer, Porcellan- 

 jord eller vulkanisk aska, Kliiigsten och Marekaiiit- 

 tuIT, alia verkliga vulkaniska, glodgade produkter 

 och projectiler, hvilka, liksom Moya vid Quito, j)a 

 vidt skilda lokaler visa tydliga spar till kiseldjur, 

 anbriinda men igenkanliga. Stundom hafva iiifuso- 

 ricmassorna forblifvit i tillstand af polerskifTer, men 

 iitan s[)ar af den vanliga tillblandningcn af forkol- 



