93 



talot af arter ar vida mindie i de lagre zoneriia 

 iin de of're. Viixter forsvinna luider etl visst djup, 

 ocli aftagandet af djiirspecies hantyder en ej aflag- 

 sen 4)ollpunkt. V id 10) famnar finnes eudast eii 

 Nullipora, och eliuru de Icigre baltena hafva eii 

 vida storre vertikal utstrackning an de hogre, sa 

 alt den 8:de t. ex. i medelhafvet i vidd ofvertraf- 

 far alia de ofriga tillsammans, ar deras fauna vida 

 fattigare an de ofres. Sa funnos i de storsta dju- 

 pen endast atta species, medan liltoralzonen byste 

 150. Vi ledas haraf till den slutsats, att, liksom 

 vaxtlifvet, liar ocksa djurlifvet i hafvet en noU- 

 punkt, ehuru det forras ligger betydligt liogre an 

 det sednares, och anvanda vi detta pa jordlagrens 

 olikheter, berattigas vi till den formodan, att lager, 

 som erbjuda fa eller inga forsteningar torde bafva 

 blifvit afsatta pa ett stort djup. Att sadant ar fal- 

 let med en del af vara aid re skifTerlager blir 

 annu sannolikare om man betraktar, att de hufvud- 

 sakligen innehalla Brachiopoder, livilka annu soka 

 djupa stiillen, och Pteropoder, hvilka, eniedan de 

 aro oceaniska djur och sinimare, efter dodon sjun- 

 ka ned i de stora djupen. Ett annat exempel ar 

 den ofver en sa stor del af sodra Euro pa och ve- 

 stra Asien utbredda nastan forsteningslosa Scaglia- 

 bildningen, som nied sina Nummuliter, analoga med 

 djupets foraminiferer, tyckes hafva blifvit afsatt nara 

 djurlifvets nollpunkt. Deremot aro de ofre lagren 

 mest utsatta for att genom vattnets rorelser af- 

 rodjas och forsvinna. — I medelhafvet ar anta- 

 let af nordiska arter ej det samma i alia balten, 

 utan tilltager antingen positivt eller genom repre- 

 sentanfer, mot djupet, d. v. s. ju mera nordlig en 

 art ar, desto djupare lefver den i medelhafvet, 

 eller djupets balten aro equivalenta med latitudens, 

 liksom man redan liingesedan funnit, att ofvan vatt- 



