197 



ja, de nietl lober kring munnen simma ofta frain- 

 at, ehuru snahhare baklanges, ocli en enda sam- 

 mandra£jnin<T af munneiis lober ar stundom tdl- 

 riicklig alt drifva dem fram en hel fot. Ty flini- 

 merskifvorna iiro icke de egentbga rorelseorgancr- 

 na, soin hos Eucliaris aro loberna. Hos Cydippe 

 deremot sker rorelsen genom omvexlande samman- 

 dragningar af de sarskilta muskelpartierna. — Nii- 

 riugskanalen hos Eucharis. Munnen iir mycket stor, 

 och racker fran basen af den ena loben till basen 

 af den andra. Dess lappar hafva flimmerhar. In- 

 gen sammandragning finnes mellan munn och ma- 

 ge, saledes intet svalg. Magen ar aldrig utspand, 

 cm ej af foda ; el jest ligga dess vaggar intill hviu- 

 andra. Det ar magen, som Milne-Edwards kallar 

 kroppens inre halighet (f. a. 332). De veckade 

 lamellerna i dess inre, som M.-Edwards ansag hora 

 till generationsorganerna , har Will sett sa, som 

 M.-Edwards beskrifver dem, men utan att deraf 

 gifva nagon tydning (jfr f. a. 334, Forbes och 

 Goodsir). I magens botten ligga tva oppningar, 

 som aro analoppningar. Der ar den inre hinnan 

 forsedd med sardeles stora cilier, som rulla faeces 

 till snia klumpar, hvilka utdrifvas genom oppningar- 

 na. De komma da i den lilla halighet, som M ^ 

 Edwards kallar magen, W. tratlen, och som hor 

 till respirationen. Ur denna halighet ser man fae- 

 ces, genom vattenkanalerna, drifvas omkring ofver- 

 allt, aterga in i Iratten och slutligen utdrifvas ge- 

 nom en af dess bada oppningar vid horselorganet. 

 Hos Cydippe brevicostata har munnen framstaende 

 prismatiska Ia[)par; magens langre tvardiameter lig- 

 ger i kroppens kortare breddgenomskarning. Hos 

 Be roe rufescens in tar magen nastan hela kroppen. 

 Lapparna aro enkla , rorliga, foranderliga till for- 

 men ; deras starka cilier sta tvaradigt och na na- 



