205 



risk*' (!) en annan, "den vcritabla" "skall bilda" 

 sig pa motsatta sidan oni discus. Sedan nu denna 

 provlsoriska munn tillkoinmit, iir tarmroret ej 

 langre en "cavite vitelline" iitan "digestive." Den 

 ar fylld med "oregelbundna gianulationer'*, som 

 hafva blifvit na^fot oulaktiija. Soinliora af dem aro 

 nu "agglonierees", och "all niirande princip synes 

 vara utdragen uv dem;" "det ar meconium"! Detta 

 meconium ar sannolikt intet annat an ovariet med 

 dess, annu sma, agg. De fVan central-halan till 

 randen utgaende fyra vattenkarlen aro "muskier!" 

 Der dessa utga fran tarmhalan tecknar forf. fyra 

 stora runda kroppar — de aro gangl ier. Forf. 

 bar iakttagit, sasom NordmAnn fore honom , "un- 

 gar" (d. V. ratteligen saga fullbildade polyper), 

 simmande fria omkring polypstocken, men ban bar 

 ej iakttagit den naturliga gangen dervid, ulan opp- 

 nat cellerna for att fa ut dem! Han bar ocksa, 

 sasom sakert mangen fore bonom , sett den simman- 

 de Acalepben utstracka tarmroret ocb sla klockan 

 tillbaka, ocb ser i denna rorelse borjan till en ny 

 forvandling. Men bar, sager ban, stadna bans iakt- 

 tagelser; likval kan man, "sans crainte de se trom- 

 per", forestalla sig resten. Det gar belt enkelt sa 

 till, att den lilla snnmande nngen (d. v. s. utbil- 

 dade Acalepben) stracker nt sitt tarmror, suger sig 

 fast med den "provisoriska" munnen , slar klockan 

 tillbaka, utstracker dess cirri, som nu bli "rikfiga 

 tentakler," ocb i midten af skifvan bildar sig nu 

 den "definitiva" munnen, "vis-a-vis den provisori- 

 ska," buden bardnar, knoppar uppkomma, kortli- 

 gen, polypstocken ar snart fardig, men — det 

 bor rcittvist tillri^T^oas — forf. anfor allt detta en- 

 dast som forestallning, ej som iakttagelse. — Forf., 

 som utforde dessa undersokningar med endast ett 

 svagt minne af foregangares arbeten, blef mycket 



