183 



svunna och haftorganerna forminskas snianingom , 

 tills deras sista aterstod ar tveiine mycket snia, tiitt 

 tillsainmans beliigiia vaitor, som tyckas alltmer ilylla 

 sig uppat I'yggcii, och S. anser sig ofvertygad, att 

 madrepor-platen iir dessa vartor sammansmiilta till 

 en enda, sista market af Iiaftorganet, analogt med 

 knappen hos Comatula, elt aiitagande, som bekral- 

 tar Agassizs asigt af Echinodermernas bilaterala ty- 

 pus, och att, som han antog, madreporplatcn ut- 

 niarker bakre andan, da den ar analog med knap- 

 pen hos Comatula. — Med dessa forhallanden lios 

 E. oculalus LiNCK ofverensstamma de hos Asleia- 

 canthion Miilleii S. , medan A. rubens toide forete 

 nagon afvikelse, ty hfir ligga genitaloppningarna 

 enligt MtJLLER och Troschel pa ryggen. Och annu 

 mera skilja sig andra sjostjernor — ty Bipinnaria 

 asterigera Sars (Beskr. og lakttag.) ar sannolikt ett 

 utvecklinosstadium af na^^on bland dem. 



Ofver Asteridernas geografiska utbrediiing med- Geogr. 

 delas af Mullkr och Troschel i Wgm. A. 1843, 123. "niig." 

 Af vidstrackt utbredning, till alia haf, aro slagtena 

 Asteracanlhion, Eeliinaster, Astropecten, Asterlscus, 

 Asteropsis, Luidia; Ophiolepis, Ophiocoma, Ophio- 

 thrix, Astrophylon. Astrogoniei na tillhora ostia he- 

 mispheren, Oreaster ar annu icke funnen i Europa, 

 Goniodiscus endast i hafven mellan Cap och Syd- 

 Amerika. Ophidiasler ar en troplsk form, Solaster, 

 Pteraster, Ophioscolex, Astcronyx endast nordiska, 

 Culcita, Scytaster, Archasler, Stellaster tillhora Asi- 

 ens haf, o. s. v. 



Om fossila Ophiuier har FoRBES lemnat un-Go«Jogisk 

 derrattelser i A. N. H. XJV, 145. De upptrada ";,^;^^- 

 under organiska lifvels tidigaste perioder. Intel 

 fossilt species ar identlskt med annu lefvande. 

 Asteracanlhion n. sp. Mukll. et Troscii. Wgm. A. 1844, Sljigten 



Mija och arter. 



