16,; 



tcrst svara att flniia, lios (iardium {lerciiiot latta 

 ocli i stor tnangd. Bade respirations- och analro- 

 ict iiro liar bctackta incd ett stoit antal fma re- 

 tractila, rcirliga tradar, af livilka livarje bar ett oga, 

 som kan stjelpas in. Hos Tellina planata sitta de 

 pa bakre mantelhalfterna, niira roren, i tallos niangd, 

 tatt vid hvarandia, iiro piironlika, mcd gnl iris ocli 

 en serdeles fast sclerotica. Afven hos Mactra sitta 

 de dels pa siphonerna, dels pa de dev talrika tra- 

 darna, men ej i spetsen, utan nara basen, hos Ve- 

 nus decussata mellan siphonernas fiiubriae. Hos V. 

 verrucosa ser man dessutom pa rorens inre vagg 

 rader af pigmentfjllda celler, manne ogon i^ Hos 

 Solen vagina sitta de likaledes vid basen af siphon- 

 oppningarnas fimbriae; de aro sma och bruna , med 

 rund pupill och mycket retractila. Sam ma lage 

 hafva de hos Pholas dactylus. — Saledes finnas 

 ogon hos kanske alia Bivalver. Deras antal ar stort, 

 och dertill obestamdt, olika hos olika individer, och 

 ofta i begge mantelhalfterna iifvcn hos likskaliga ar- 

 ler. Eget ar ocksa , att hos sa manga ogonen aro 

 belagna mot kroppens bakre anda, hvilket forklaras 

 deraf, att denna del, siphondelen, mer an den 6f- 

 riga halles ofvanom den losa botten , i hvilken dju- 

 ren rora sig mer eller mindre djupt, och saledes 

 bora, hos de djupt grafvande, ogonen ligga just i si- 

 phonernas fria anda. Wio. har icke lyckats afgora 

 om synnerven gar till det friimre gangliet. Fr. 

 n. N. XXIX, 8l\ 99. 



Will har observerat det af Pholas dactylus 

 utvecklade Ijuset. I fullkomlig stillhet lyste hela 

 djuret starkt, med ett gronaktigt sken, ulgaende 

 fran dess hela substans, men starkast fran slut- 

 musklerna, och okades med dessas contraction. Nar 

 musslan upptogs, och vattnet rann ut genom man- 

 telroren, bade delta en mjolklik farg, men lyste 



