3o 



sambaiidet emellan dessa de stora driffjad- 



rarna till veiksamhet i naturen blir oss rik- 



tigt hekant. 



Deiuc- Jager, Lif-Medicus hos Kon. i Wiir- 



^^/•»« temberg, som vi hafva att tacka for en 



kaUade liogst saiiiiolik theoretisk Ssigt af torra Ele- 



e/*"?'^- ^^^^^'^^ staplar, bar fortsatt siiia undersok- 

 ska ningar i delta amne* Meningen om dessa 

 •tapiar, staplars iiattir bar varit delad. Man bar 

 omsom ansett deras laddnings-phenomen be- 

 ro af fuktighet i papperen emellan me tall- 

 telaggningarna , omsom betraktat dem s&- 

 som bestaende af genom metallernas con- 

 tact laddade half-ledare. Denna sednare 

 meningen bar Jager forst yttrat och ban 

 har nu genom en series af forsok bevist att 

 den ar riktig *). Han fann att om dessa 

 staplar lemnas i +25<* till 3o<^ varme, s^ 

 torrkar all fuktighet bort, papperet forvand- 

 lar sig till oledare och staplarna visa sedan 

 endast ytterst svaga spar till Electrisk ladd- 

 ning,sSsom hiindelsen skuUe vara med stap- 

 lar af blott oledare. Men om temperaturen 

 sedan hojes till -}- 60° , s4 blir papperet a 

 aiyo half-ledare och de electriska phenome- 

 iien aterkomma fullt sS starka, om ej star- 

 kare an dk det kalla papperet holler hygro- 

 skopisk fuktighet, och detta phenomen ager 

 lika val rum, om staplarna vid denna tem- 

 peratur lemnas i luften, eller omslutas af 

 oledande och lufttata bekladningar. 



Elcctri- Zamboni, i Verona, hade uppglfWt '"*) 



*^* att en electrisk stapel kmide erhallas af en 



*) Gilberts Annalen der Physik. 1819, St. 7, 0.227, 

 •'*) Ibid. Oct. i8i8, p. i6x 



