33 



grund; men man liar i de sednare 5ren fun- 

 iiit nagot , som val kunde anses for en art 

 bekraftelse derpS. Man liar j)k flere stallen> 

 forst i England '*^) och sedan i Tjskland ••'^•'), 

 vid griifning i sandkuilar triiiFat langa brack- 

 liga ror af gronaktigt glas, frSn i§ turn till 

 ett par linier vida, inati glatta, men utp4 

 innehallande i glaset insmalt sand, livilka 

 ror kunnat fulifoljas flera fot. De aftaga i 

 diameter nedat, och dela sig ofta i tvd el- 

 ler flere afdelningar. Genom narmare forsk- 

 ning efter orsaken till dessa glasrcir, som 

 tydligt hafva blifvit bildade p& stallet, har 

 man finniit dem vara en verkan af Askslag, 

 hvars hetta i ogonblicket smalt sanden om- 

 kring den intrangande AskstrSlen. Man bar 

 baft tillfalle att genast efter askslaget upp- 

 soka dessa ror och s^ledes funnit afgorande 

 bevis for denna forklaring af deras till- 

 komst. De hafva fStt namn af Bllxtror* 

 Hettan af Sskslaget Sr si stark att den smal- 

 ler afven den kiselsand> som endast kan 

 smaltas af blSsroret med knaliuft och i 

 brannspegeins focus. Man hade forut i Py- 

 reneerna fmniit, att d.k §skan nedslar pi de 

 bara bergspetsarna, ar inslagningsstallet be- 

 kladt med en tmm hiuna af glas och om- 

 gifvet af flera smi fastsmalta kulor af svart 

 och grdnt glas eller slagg. 



Laran om varm^t liar blifvit betyd- L«raa 

 ligt utredd af Fourier, Dulong och Petit, y^^^^^^ 



*) fransaciions of the Geological Society. Vol. 

 n, p. 328. 



**) Gilberts Annalen der Physik. 1815. Si* 3, 

 P- ^49; ^ . 



.» 



