36 



Varmen, som bestod deri, att den kropp 

 de ville undersoka, pulvriserades och 

 gifveii vigt deraf inlades i eii cylinder af 

 poleradt silfver, i hvars centrum kulan af 

 en ganska kanslig tliermometer var insatt, 

 tinder det att thermometerroret utgick ge- 

 nom ett hSl pk locket. Cjiindern uppviirm- 

 des sedan till t. e. + ^5° elier 3o**, innestang- 

 des i fortunnad luft af 2 millimeters pres- 

 sion och i ett rum utp^ omgilVet af is. Nar 

 cylinderns temperatur hunnit till i o gr. of- 

 ver o*', observerade man tiden for afsval- 

 Xiingen frSn 10 till 5. Af afsvalningstiderna 

 beraknade man sedan den egentliga varmen. 

 De funno da att de enkla kropparnes egent- 

 liga varme star i ett bestiimdt fdrhallande 

 till de qiiantiteter sjre de formS upptaga 

 och sloto deraf att den relativa vigten af 

 Iropparnas atomer forhAller sig som deras 

 egentliga varme. Detta forliMlande ar for 

 chemiens tlieorie af den yttersta vigt, om 

 det bekraftar sig. Jag bor likval erinra att, 

 bland demetaller, som Dulong och Petit 

 nndersokt, intraffade atskilliga undantag 

 frSn det relativa forhallandet emellan ato- 

 merna, som vi funnit af mattnings-capaci- 

 teten, sk att da atomens vigt beraknades 

 fran det egentliga varmet, t. e. hos vismut, 

 blef den 1^ g^ng hvad den vager efter vis- 

 jnut-oxidens analys, med forutsattande att 

 denne bestar af en atom metall och 2 at. 

 syre, platinans ater blef blott halften, silf- 

 rets dubbelt s^ stor och koboltens endast 

 I af hvad hvar och en vager dk den be- 

 raknas efter mattnings-capaciteten, Dess* 





