^yrad jernoxidul ocli svafvelsyrad kotolU 

 oxid kristalliserade alldeles lika och inne- 

 liollo 12 atomer vatten. Da kalkjord, talk- 

 jord, zinkoxid, jernoxidul och maiigaiioxi- 

 dul, forenade med kolsyra, sk ofta i natu^ 

 ten forekomma hlandade i skiljaktiga for- 

 hMlanden, utan vasentlig skillnad i kristalL 

 formen, sa slot Mitschertich att dcssa ba- 

 ser ocksk med svafvelsyra skulle kristaUise- 

 ra lika. Men da han iindersokte dessa , fann 

 han att kalksaltet innehaller 4» mangansaU 

 tet 8 och dessutom svafvelsyrad kopparoxid 

 lo atomer vatteii, och att de feiande ato^ 

 meriia maste vara orsaken till formernas 

 olikhet. Beudant, en utmarkt Fraask Mi* 

 neralog, hade ett ar foriit visat, att om ^t-» 

 fikilliga af dessa metallsalter blandas med 

 iernvitriol eller med zinkvitriol, s& kristal- 

 lisera de an som den ene och [in som dea 

 andre af dessa, och da hans fortrafFliga ar-. 

 bete harofver bedomdes af Vetenskaps-Aca« 

 demien i Paris, torklarade Hauy och hans 

 med-committerade, att resultatet af dessa 

 forsok ej yore stridande mpt Hauys antagna 

 mening, utan att liar, likasom hos hvita 

 j^rnmalraer (^kolsyritd jernoxidul), en ringa 

 qvantitet kolsyrad kalk, genom ett stort kri« 

 stallisations-begar, formadde i sin form in- 

 pressa en stor portion kolsyrad jernoxidul, 

 en liten portion jern vitriol hade, genom en 

 stor kristallkraft , inpressat en stor portion 

 zink och kopparvitriol i jernvitriolens form, 

 Denna forklaring Sr likval blott en ordlek, 

 och om, ^sasom Hauy antagit, partiklarnas. 

 forin ar orsaken till kristalle^is , sa ar deii, 

 ic]te ofverepssUimniande med mathematisk 



