*0Q 



sedan stj^ckeii skickades till forfattaren af 

 berattelsen. v. Grotthuss beskrifver det 

 nu, 1 34 Sr efter dess nedfallande, pS fol- 

 jande sStt: Dct ar kolsvart, i tuuna blad 

 som papper, sammanhaiigande , nSgot Loj-' 

 ligt, afbrytes med liteii brakniiig och visar 

 ojemaheter pa y tan, liksom papper som va* 

 rit vStt oeh hopknyckladt samt sedan torr- 

 kadt. Med fcirstoringsglas ser man deri sm^ 

 fina korn , liksom af insprangd quartz eller 

 sand. Pa de tunnaste stallen ar det genom- 

 skinande och Jyser der brungult, fargar ej 

 af sig, Mter latt klippa sig, men kan ej pul- 

 veriseras, utan sammanhanger da som papper. 



Ett blodrodt regn , som foil i Calabri- FMrgade 

 .en, bar blifvit undersokt af Sementini *), ^^*"* 

 som fann det fargadt af ett rodt pulver, 

 bestAende af kiseljord 33.o> lerjord i5.5, 

 jernoxid i4-5, kolsyrad kalk :ii.o och i5.5 

 fuktighet och brannbara Smnen, af hvilka 

 en del loses i alkohol med gronaktig farg. 

 De Sausure d. aid. fami under sina resor i 

 de Schweitziska Alperna att snon pS de 

 hogsta bergen ofta var rod. Han fann att 

 detta amne var fargadt af jernoxid, mett 

 inneholl en ej obetydlig portion organiska 

 simnen. Nyligen bar Peschier i Geneve un- 

 dersokt denna roda ffirg p^ snon, fr3n 4 

 sarskildta stallen **) och funnit att det ro* 

 da pulver, som efter snons uppsmaltning 

 5^terstod\ bestir af : 



*) Gilberts Annalcn 1820,' St, 3, p. 817, 

 **) Edi^b, Phil. Journal, iN:o VI, p, 3©8. 



