1 64 



d 



flytande massa, en droppa af en ofantlig 

 diameter, och af en oiindligt hog tempera- 

 tur, som genom radiation skulle efterhand, 

 men ytterst langsamt, afkylas och lemna 

 de smalta foreniiigarna tillfalle att ^tskiljas 

 och mer eller mindre fullkomh'gt lyda sitt 

 kristal lisations-begar. 



Det anstar oss ej att uppgora forslngs- 

 meningar ofver hum materien en gang hor- 

 jade. Menniskaiis forstand ar skyldigt att 

 kanna sina gransor och att endast inoni 

 dem ofv^a sin formaga ; men vi kunna , utan 

 att ofverskrida dessa graiisor, taiika oss ele- 

 menten pa vkr planet nagon gang forenade 

 i andra forhallanden. Forandringen af des- 

 sa och ofv^ergangen till andra har oundvik- 

 ligt varit ^tfoljd af *en ofantligt upphojd 

 temperatur. Vulcanerna aro derpa talande 

 bevis i smStt, och saledes om vi faantaga, 

 att tillvarelsen af jordens grundmassa icke 

 begynte i ett ogonblick, sadan som den nu 

 ar, utan att dess element nagon gang se- 

 dermera kommit att forenas i sina narva- 

 rande forhallanden, sa foijer ovedersagligt 

 deraf att jordklotet da blifvit upphettadt till 

 en oandligt hog grad , r^kat i glodande fluss 

 och haft sina nuvarande sjoar och haf till 

 atmospher. 



Jemfor man da §l ena sidan den veten- 

 skapliga nodvandighet', som synes ligga i 

 denna ^sigt, med det mot vetenskapens la 

 ror rakt stridiga som ligger i den Werner 

 ska, sa far den vidcaniska hypothesen e 

 stdrre sannolikhet an den neptuniska , utan] 

 att man iinda annu kan anse den for bevi 

 sad och utan att yi derfore kuuna losa mSn 



