far antaga detta sSsom afgjordt, s5 ar med 

 del samma gissiiingeii om jordens smalt- 

 iiiiig geiiom eld bekiiiftad. 



Baron Fourier bar, i en afliandling omLagama 

 jurdkiotets afsvalning *•'), med matematiska ij^^i^, 

 griinder adagalaggt att, om jorden fran Lor- bens af- 

 jan varit kaJl och af solen sedan Legynt ^^^g, 

 uppviirmas, sa skall lion mider ytan be- 

 finnas kallare och kallare, anda till dess. 

 lion LlifVit sa uppvarmd hon kan blifVa,d^ - 

 temperaturen pa djupet masle Lefinnas lika 

 med ytans medeltemperatur. Om ^tcr, sa- 

 som undersokningarna synas iitvisa, tempe- 

 raturen okes i jordens inre med djupet, sk 

 maste planeten fordom hafva liaft en hogre 

 temperatur, hvilken onpphorligt aftager , ge- 

 nom varmets hortg^ng fran ytan. Tillok- 

 ningen af en grad for 3o till 4^ meter pS 

 djupet tillkannager att, om jorden , utan att 

 varinas af solen, vore lemnad i spatium, 

 och saledes hade endast den temperatur hon 

 genom sin egen inre varme ager, sa skul- 

 le hennes yta hafva endast i grad hogre 

 temperatur an det omgifvande sj)atium ; den- 

 na berakning ar likval gjord efter det fall 

 att jordens yta bestode af metalliskt jern; 

 men nu da hon bestAr af mycket mindre 

 varmeledande amnen an detta, skalt tiess 

 temperatur endast med ^^ grad kunna of- 

 verstiga det omgifvande spatii, hvaraf sale- 

 des foljer att jordens yta i det narmaste 



*) Mcmoire siir le refroidissement s^culaiie du globtf 

 terrestre. Annales de Gliimie et de Physique. T. 

 XIII, p. 448. 



