i68 



hnmiit till den temperatur , vid hvilken den 

 skall hibehalla s'lg; men det ar ieke s^ med 

 lemperatinen i jordens inre, hviiken skall 

 Beslandigt aftaga med en oandlig lAagsamliet. 

 Man far deivid likval ej tro alt temperatu- « 

 ren skall stiga med djupet, likformigt en \ 

 grad pa hvar 3o:de eller .jo-*-^*^ ^^ter, tviirt- 

 om skall den, for iika nedsankning, tilltaga 

 inindre och mindre jn djupare man kom- 

 mer, och om man hade tilhackiigt manga 

 och noggranna obseryadoner, s^ sknlle man 

 kunna utriikna temperaturen for hvart ser- 

 ^kilt djiip, samt den tid som atgatt for 

 jorden att afsvalna frSn smaitningshettan 

 till sin nJirvarande temperatur : ett beslam- 

 mande som nu maste ofverleranas dt kom- 

 niande tidehvarf. I alia fall sjnes det va- 

 ra afgjordt att jordens inre har en ganska hog 

 viirmegrad, faslan ytan ar afsvalnad och 

 det ar ganska troligt att pa 2 till 3 mjria- 

 meters djup jorden ar glodande. For det 

 niirvarande aftager icke jordytans tempera- 

 tur pa eit secuhim sa mjcket som ^77^^ af 

 en grad, och fran den grekiska Schoians 

 i Alexandria tid till narvarande dag, har 

 jordens central -temperatur icke minskats 

 med ^Ig grad. Man fumer deraf att de 

 temperaturforandringar pa jordytan, som 

 harleda sig Iran jordklotets arsvahiing, frSn 

 urmimies tidcr upphcirt att vara markiiga, 

 samt att de, soni nu framle sig bero af 

 accideniella omstandigbeter, sasom menni- 

 skors arbete, atmosphasren , vindar o. s. v. 



Dygnci DE Laplace bar af jordens astronomiska 



3»' ^i forhallanden bestamdt att hon niSste bestS 



bartVr-af concentriska , i tathet likformigt tilltagan- 



