1 86 



och som yppade deras antalj men han visade 

 tillika den enda mojliglieten till deras aflijel- 

 pande genom medel, hvilka blott framtidea 

 skullc mer eller mindre langsamt lemna, ocli, 

 ehuru tSligt afbidande hvad han ej eger , ar 

 likval den vana mastaren redan lik.som tilliack- 

 ligt bekant med producterna fran de kom- 

 mande seklernas verkstader, for att med en sa- 

 ler band kunna uppdraga granslinierna for den 

 hyggnad, bvars slutiiga fidlbordan ban ej sjelf 

 jnedbunnit. ■ — Att detta ar verkliga forb&llan- 

 det, derom liirer endast den tvifla, som ar all- 

 deles okunnig om resaltaterna af Mechanique 

 Celeste eller om Exposition die sjstenie die 

 monde, hvilkas forfattare Laplace forenat sitt 

 namn med vetenskapens ododlighet. Dessa ba- 

 da arbeten utgora tillsammans, att jag bar mk 

 JSna BisoTS uttryck, le code des lois du cieL 



Sa bar, sedan Newtons Philosophies Natu^ 

 Talis Principia Mathematica invigt ratta vagen 

 till himla-pbenomenensransakande, den egna asigt 

 af transcendenta calculen, som dew forevigade 

 Lagrange i sin Theorie des Functions analjti" 

 ^ues till sitt geometriskt striinga bevisnings-satt 

 grundade samt sjelf larde att utstriicka och til- 

 lempa, med en forundransvard hastigbet kraf- 

 4.igt bemagtigat sig de fa ovanliga menniskor, 

 hvilka varit utkorade till upplysningens svekfrie 

 hudbarare. — Man hanfores ovilkorligen af det 

 Ijus de forkunna och afven den, som ej magtar 

 att i en redig brannpmikt for sig uppfatta dess 

 «trSlar, eller bvars oga annu ar for svagt att 

 utharda deras samlade styrka, anar dock i bil- 

 den deraf den gloria, som omger sanningens 

 rena vasende. — Jag skall i det fdljande soka att 

 tattfardiga dessa yttraaden mider betraktandet 



