aoo 



Bada dessa omstandiglieter, nemligcn aber- 

 rationur i en sjiuetrisk talliet ocli eii i alia me- 

 ridianer ej likibnnig krokning, bidraga troligeiv 

 gemeiisamt till dcu bristande liarmouie man foi- 

 liimmer raellaii resultaterna af flere matiiingar 

 ©ch fororsaka omojiighelen, att, sa frarnt man 

 ej medgifVer ett betydiigare fel i de annars bast 

 oiVerciissta mniaude Pendel-ldimds^observationer^ 

 iia, fdrlika dessa med den sannolikaste geaera- 

 tions-ellips. Yttersta griinsorna for Jordens af- 

 plattning kunna emedlertid nu antagas vara -jj^ 

 och ^5o> eller med andra ord, det storsta eller 

 minsta, hvarmed Eqvators-radiens langd kan 

 ofverstiga polar-radiens arl ungefar 2 eller 1^ 

 mil, sa alt osakerhelen i b4da radiernas langde- 

 skillnad ej vore mera an | mil. — Af de storre 

 Triangel-mdtnin^ar, som i sednare tider antingen 

 redan fallbordats eller tinnu forehafvas i snart 

 sagt alia, Stminstone Europeiska, lander och i 

 flera riktningar, torde man kunna hoppas en iinnu 

 fullstandigare kannedom, nar man medhunnit, 

 att sa vida mojligt ar combinera och jemfora dem. 

 For att alldeles undvika irregulariteterna pS fasta 

 landet, ar en matning pa hafvet foreslagen, hvil- 

 len genom Soderhafs-oarnes inbordes beliigenhet 

 afven skulle kunna blifVa verkstallbar och vore 

 liogst intressant for ulronandet af vatten-ytans 

 regelbundna curvatur. Utan att detta project 

 realiseras, bor man dock antaga for afgjordt, att 

 Jord-spheroidens och hafvots ytor aro bada i det 

 narmaste elliptiska. Hafsytans* radie, minskad 

 jned Jord-spheroidens, uttrycker hafvets djup och, 

 om resultatet blir negativt, antydes derigenom 

 det fasta landets upphojning, hvaraf Ster foljer, 

 att hafsdjnpet ej kan vara betydligt och ar af 

 samma ordning, som coutinentens hojd ofver vatt- 



1 



