343 



hvilka under de sednare Sren blifvlt beskrifna, 

 all i dertill egentligen egnade skrifter, an strod- 

 da i l3rda Samfunds haadlingar och andra ar- 

 beten af blandadt innehall — vore for niirva- 

 rande mahanda omojligt att lemna , ocli troligea 

 endast for ganska fa vetenskapsidkare af n^ot • 

 interesse. Beskrifningar ofver ^enskilda arter 

 torde for hela vetenskapens framsteg val foga 

 anses for annat Sn spridda bjggnads-materialier, 

 hvilka val bora vara forhanden ^t en komman- 

 de mastare, men forst da egentligen uppfylla 

 sitt andamSl, nar de inga s^som integrerande 

 delar i den sammanbangande byggnad denne 

 af dem uppforer. De borde derfore framlem- 

 nas mera samlade och mera jemforda med 

 hvarandra; hvar for sig spridda ofver hela lar- I 

 domsfaltet blir det ofta svarare att der ater- ' 

 finna dem, an det varit att uppleta sjelfva fore- 

 malen i naturen. Endast till form eller egenska* 

 per mera utmiirkta arter, vid hvilka, sasom vid 

 Iiornstenar, de ofriga mera likformiga kmma 

 bifogas, tillvinna sig da nagon synnerligare 

 uppmarksamhet, 



Samma forhSllande ager afven rum vid 

 fragan cm nja slagten (genera) af djur. Af 

 det stora antal nya slagtnamn natural-historiens 

 annaler arligen uppvisa, utmarka vanligtvis en- 

 dast fa nSgra alldeles nya och forut obekanta 

 djurformer; den vida storre delen betecknar 

 blott slagten, som uppkommit genom sonder- 

 delning af fordna vidlyftigare genera. Denna 

 fordelningsmethod medfor vid arternas standigt 

 tilltagande antal ofta en fordel, en beqvamlig- 

 het for den strangare vetenskaps-idkaren, men 

 har i sednare tider utan tvifvel m&ngen g^ng 

 jblifvit anvand med ofverdrift. Den derigenom 



I 



