25i 



Ogats organisation, och sattethurudessforr^tU 

 ningar she, aro oaktadt allt hvad som deroin blif- 

 vit afliandladt, amnen som annu lemna Lade Pliy- 

 sici och Ph jsiologcr tillfaile till en rile efterskori 

 af observationer. D:r Jacob, Prof. i Dublin, troi 

 sig liafva upptiickt en membran, livilken sa va] 

 hos menniskor som djur betiicker retinans yttr< 

 yta. — Herr Chossat i Geneve bar sdkt att ut- 

 forska, burudan den straibrjtande kraften i 

 ogats iimnen ar. Enligt den af Eulek uppgifna 

 method, visar ban, att den stralbrytande kraf- 

 ten i den genomskinliga cornea bos menniskan, 

 bjornen, eleftinten, ja till och med hos kaiko- 

 nen och karpen, ar ganska obetydligt skilld 

 frSn stralbrytande kraften af vattnet. Han upp- 

 tager denna kraft i Elefantens oga till 1,349, ^ 

 Oxens till 1,339. Krystalvatskans brytniiigs- 

 kraft hos menniskan till i,35, och lika stor hos 

 Kalkonen. Corneans mucosa lager hos Karpen 

 och Kalkonen till 1,357, saledes hogre an den 

 vattenaktiga vatskan hos samma djur. Hans ex- 

 perimenter rorande den vattenaktiga liksom den 

 glasaktiga vatskan visa att dessas stralbrytnings- 

 kraft ar foga skild fran vattnets, och att de i 

 detta afseende visa foga olikhet hos Mammaher, 

 Foglar och Fiskar '•'). — Redan 181 8 bar Hr D. 



*) Sa inteiessanta dylika nndersoknlngar ofver ogat an 

 kunna vara, sa svara aro de att verkstalla och att con- 

 trollera, och sa mycken urskilnad bor iakttagas vid va- 

 let af foremalen till dessa experimenter. Blainville an- 

 marker derfore, att tjenligare foreraal till dylika under- 

 soknihgar vore djur, hvilkas synforniaga kunde anses 

 ftasom ytterlighcter eller contrasterande; t. ex. Lader- 

 lappen, Ekorren sasom de der skada upp i den liogre 

 atmosphaeren , och Uttern, Skiilen, Hvalen, o. s. v. som 



