^94 



I 



omger embryo, samt sjelfva embryonis forliSl- 

 lande , men afven af Llomkronans form, stamina, 

 o. s. v.; vaxtens ofriga utseende ing^r som ett 

 bikannemarkc. 'Underafdelningarnes kiinnetecken 

 tagas dels af blomningssattet, dels af blomfodrcts, 

 Llomkronans, staminum och friigtens olikheter, 

 m. m. Sliigternas kannetecken tagas af hlomfo- 

 der, blomkrona och frugt och vaxtens habitus 

 radfragas som ett bikanncmarke. 



Ett sadant naturligt system medforer sina 

 stora svarigheter, emedan vi annii icke kiiniia alia 

 jordens \axter. Betydliga luckor visa sig i dcssa 

 uppstaliningar; manga slagten kmnia icke riktigt 

 inclassificeras i den uppstiillning man fiStt, och 

 liylundna viixter orsaka en bestandig rubbning 

 af ordningarne och omflyttning af slagten ; i an- 

 seende till de microskopiska kannetecken, hvilka 

 for ordningarne hufvudsakligen tagas hos froets 

 sarskilda delar, kan man val tryggt pSsta, att 

 detta system ar sasom ett examinerings-system 

 alldeles otjenligt. 



Men som detta system betraktar viixtcrna 

 till alia deras delai-, gifver genom de mAnga 

 narslagtades forening en allman ofversigt af \iixU 

 riket sasom ett harmoniskt belt, och dymedelstj 

 framstaller den vackraste mSlning, som vi kunnaf 

 aga af vegetationen, sk bor fullkomnandet af dettj 

 system vara ett foremal for Botanistens ifrigast< 

 bemodande eller ett mal, till hvilket ban me( 

 alia sina forskningar bor sy fta. 



Vi skola n]i lemna en korrt framstalhiin^ 

 af det naturliga Yaxt-systemets uppkomst och vi« 

 dare ntvickling. 



D^ Prof. Bernh. de Jussieu, i Paris, p 

 i^So-talet borjade att studera viixterna till dera 

 naturliga slagtskaper, fann ban snart af hvad 

 vigt kannedomen om frona och dessas delar var 



VUF9| 



J 



