345 



fir 1808 bevisade Marsch'all von Bieber- 

 stein, att tlenna sk kalladc O. minimum yar en 

 iiy art, som ban benamnde villosum for dess 

 ludiia blomstjelkar 203). Da Prof. Swartz se- 

 dermera erboll den sa kallade O. Sternbergii, fann 

 ban, att den verkeligen var O. minimum Linn., 

 och ban anmiirkte delta uli Svensk Botanik T^ 

 •7 t. 494' ^* I > bvarest vaxten forekommer afritad. 

 Man bar nu funnit den pa flera stiilien i Tjsk- 

 land, ehuru den annu der anscs for rar 204), 

 da den deremot uti Sverige ocb Ryssland ar uti 

 flera trakter nog allmiin. Annu i borjan af Sr 

 18 19 ki^nde man ej albnant i Tyskland bvilken 

 viixt som var Linne's riitta O. minimum j, ty 

 sidstnamnde ar beskrefs dm ^ nyo utfdrligt sS- 

 sorn O. Sternbergii af Gref ve Henckel von 

 Dpnnersmarck 505); men mot slutet af sam- 

 ma ar gaf dock en anonym Forfattare, som sett 

 prof. Sw^rtz's uppgift i Svensk Botanik, en 

 fullstandig upplysning om denna Liniiasiska vaxt, 

 sa att saken nu mera ar fulikomligt utredd 206). 

 Prof. Tloppe bar ock sjejf scdermera erkant 

 sakens riktigbet, ocb dcrvid aamiirkt, att da 

 dell nuvarande O. 'villosum Bleber. var i Tysk- 

 land allmant ansedd for Lin lie's O. minimum^ 

 sa bade man ock fordom nodgats anse Aew verk- 

 liga Linnteiska arten susom ny, ocb folJMgteb'gen 

 mast gif\a den ett nytt liamii, som dock nu fdr- 

 svinner 207). itskilliga anmiirkningar om denna 



a 03) FI. Taurico-Cauoasica, T. I p. 274* 



204) Regensb. hot. Zcit. 1818, N:o i p. 10 — 14; jeraf. 

 Denkschriften der K. botan. Gesellsch. och Piegensb. bot. 

 Zeit. 18 rc) N:o 3 p. 35. 



205) Regensb. bot. Zeit. 1819, Nio 3 p. 33—35. 

 £o6) L. c. iNf:o l\o p. 6i3 et 6i4« 



ao7^ L. C. p. 617. 



