m 



Hudiims- — Tardii^raderna omsa den yttre hiiden, hvarvid de 



ning. , , o I •! 1 I • 



draga kroppen sa staikt tillsammans alt den inom 

 den gamla utspanda huden ej upplager mer an ^ af 

 sitt ursprungliga rum. AtVen tarmkanalens epithelium 

 omsas, och djuret utkryper genom en oppning, som 

 blir mellan matstrupsledet och forsta kroppsiingen. 

 Nagra arter, hvilkas agg hafva ett sliitt yttre skal, 



Viitskor. lagga dem i den fallda huden. — Benamningen af 

 "fluide interorganique" snarare an af blod synes bo-- 

 ra tillkomma den vatska, som fylfer rummet mellan 

 huden och tarmen. Den innehaller stora kulor, och 

 flyter hit och dit efter djurets rorelser, men ej i 

 slutna kiirl, sadana Schultze vill hafva sett. Den 

 bestar af ett serum, som coaguleras af salpetersyra 

 utspadd med 100 a 200 ganger sin volym vatten, 

 af alkohol och af varme. I denna valska svafva ku- 

 lor af tva slag_, sammansatta och ciikla. De forra 

 aro ganska stora, 0,0175 mm. hos djur af 0,75 mm. 

 langd , flerkantiga inom djurets kropp, runda och an- 

 svallda i det ogonblick de komma i vatten. De in- 

 nehalla andra corpuscula, 1(J till 20 ganger min- 

 dre, fria i deras inre halighet, och monadlikt ror- 

 liga. Brister den storre kulan, sa utstromma de 

 mindre och atertaga sina monadlika rorelserj de lo- 

 sas ej af alkalier. De enkla kulorna aro sma olje- 

 lika droppar som visa mycken likhet med hudens 

 fargande delar. De aro losliga i alkali och saknas 

 ofta, alltid vid fodseln. Da aro afven de samman- 

 satta mindre och fiirre, men vaxa och okas snart. 



Respira For rcspirationcn finnas inga sarskilta organerj 



den sker genom huden, och mojligen genom tarmens 

 inre yta. Atminstone ses djuren stundom med mun- 

 nen insuga luftblasor, som hastigt absorberas. De 

 kunna likval lefva i vatten utan att na dess yta. — 



Narings- Tardigradema lefva af lefvande djur hvilkas safter 

 " ' de suga. Munnens yttre byggnad syncs af de ofvan 



