32 



slycke, der likval 5 intryclda tviirlinier lyckas an- 

 tyda ilera sammanvaxta Icder. Hufvudet iir litet, 

 med medelmatliga ogon och sma anlenner, thorax 

 bred till fjerde segmenlet, derefter smalnande, och 

 de tre sista ringarnes sidodelar sa mycUet bakat rik- 

 tade, att abdomen upptages liksom i en inskarning 

 af slsta ihoraxleden. Benen korta, de bakre med 

 alllmer utplattade leder. Appendices subcaudales som 

 hos Cymothoa. Det framsta af abdomens pedes spurii 

 aro sa utplattade, att de, bladlika, betacka alia de an- 

 dra och sidorna af abdomen. Ungarne deremot, annu 

 inneslutna i sacken, aro alldeles lika Anilocra, huf- 

 vudet ar stort, likasa ogonen, antennerna mer ut- 

 vecklade, thorax af 6 raka, smalare leder, och blott 

 ett spar till 7:de leden, abdomen nastan sa stor som 

 thorax, med nastan parallela sidokanter, och fern 

 skilda leder, endast 6:te leden fastvaxt med den 7:de 

 ovala. Den sista ledens pedes spurii smala och cili- 

 erade. A. S. N. XIV, 162. 



Kepon typicus Duvernoy n. g. et sp. ar en Iso- 

 pod fran Mauritius, som star mellan Jone och Bopy- 

 rus. Lik dessa har den 14 bakfotter pa thorax-le- 

 derna, 6 abdominalleder, de 5 forsta med galar, 4 

 antenner, de medlersta smaj honan saknar ogon, ar 

 dubbelt storre an hannen, och har marsupialplatar 

 under thorax, men galarne aro utsparrade, och hos 

 honan pinnerade, ej oregelmassigt greniga som hos 

 Jone. A. S. N. XV, 40. 



Bopyrus abdominalis Kroyer (Tidskrift III, p. 

 102) utmarker sig genom den fullvaxta honans slora 

 oregelbundenhet och dess vistelseort under abdomen 

 af Hippolyte Gaimardi. Hos gamla honor ligger 

 den lilla hannen ofver abdomens bakre rand, med 

 hufvudet till en del gomdt under galbladen, hos de 

 yngre deremot ligger han langsefter abdomens undre 



yta 



