132 



na. — G. ar ganska kanslig for yltre intryck, St^- 

 som beroring, Ijus, serdelos i framre deien, hufvudel 

 och bakandan. Norver liar B. dock ej med bestamd- 

 liel fiinnit , men vill som sSdana anse tvenne fina, ej 

 starkt begransade trSdar, hvilka parallela lopa under 

 larmkanalen, men iilan sp^r till ganglier. — Karf- 

 system och respiratlonsorganer. Det forra bar sin 

 plats i del inre hudlagret, hvars nalformiga textur 

 ar karlrik, och i hvilket de tva bruna langsstrecken 

 utgora hufvudkarien; det p^ buksidan lopande besta- 

 ende af tva morka, parallela tradar, det pa ryggsi- 

 dan af blott en. Fr3n dessa morka lineer afga finare 

 tvargrenar 5t sidodelarne. Ryggkarlet torde vara 

 arteria, de tva bukkarlen vener. Natet i det yttre 

 hudlagret betraktar B. som respiratoriskt, porerna 

 som slemafsondrande krypter. — Munnen befinner sig 

 i den hvita, ej klufna andan af kioppen, nagot mot 

 buksidan. Man ser sallan en oppning, merendeis 

 blott en fordjupning, som forer i en mycket sma! 

 kanal. Munnen ar omgifven af en stark muskelhylsa, 

 afvensom det omgifvande muskelroret har ar starkare. 

 Anus ar vida liittare att se; den ar rund och ligger 

 mellan bakandans gaffelutskott. Tarmen ar en fin, 

 jemnsmal, spiralformigt vriden kanal, lopande pa 

 buksidan af muskelroret, och bestaende af belt fina 

 Icingsfibrer. Baklill bildar den med de qvinliga kon- 

 sackarne en kort kloak. — Enligt B. ar G. herma- 

 phrodit, och bakandans olika form, den Siebold an- 

 tagil som konskilnad, alfoljes ej af olikhet i inre 

 byggnaden. Som manligt konsorgan anser B. en l^ng 

 kanal, hvilken begynner med en smal anda, fastad 

 vid fram.re delen af tarmen och aggstockarne^ och 

 vid inre ytan af muskelroret. Den ligger pa tarmen 

 och ar, som denna, spiralvriden. Baktill mynnar den 

 i de qvinliga konsorganerna. Sadesdjur sSgos ej, 

 blott fina, runda kulor. De qvinliga konsorganerna 



