170 



beroende af climate!, ocli man igenkanner genasl af 

 habitus gamla vei Idens arter fran nya verldens. De 

 fossila arterna af de forra aro ocksa ganska litet 

 skilda fran de lefvande, men de af de sednare aro 

 anlingen utdoda eller afvika betydligt fran nu lef- 

 vande. Om likviil temperaluren vid den tid de lef- 

 de ej var varmare an nuvarande varma landers, sa 

 aro ctenobranchia och acephala tropiska former, men 

 pulmonata ofverensstamma med den tempererade zo- 

 nens. Om i ett lager pulmonata saknas, beror detta 

 troligen pa en secundar orsak , om ctenobranchia 

 eller acephala saknas, har detta blott mojligen en 

 lika beskaffad grund. Saledes maste man vid pro- 

 centberakning, taga dessa tva grupper sarskilt hvar 

 for sig, och sarskilt fran hafsmollusker. — Troschel 

 anmarker harvid, alt man ganska val pa habitus kan 

 skiija en asiatisk Melania eller Planorbis fran en Ame- 

 rikansk. Wgm. A. VII, 264. 



Braun framstallde vid naturforskaremotet i Mainz 

 1842 en jemforelse af Rhendalens lefvande och dilu- 

 viala Molluskfauna med den lertiara. Det ar bekant, 

 att man med localnamnet "Loess" utmarker en bild- 

 ning, hvilken genom en hogt stigande, men snart 

 ofvergaende flod afsattes pa Rhendalens sidor anda 

 fill 400 fots hojd, och som kan anses for det yngsta 

 af diluvium. Den innehaller nastan ofverallt samma 

 snackor, 27 till antalet, alia, utom den sallsynta 

 Lymn. minutus, landsnackor, och sadana, som nu be- 

 bo fuktiga och kalla bergstrakter, till och med ine- 

 niot snogransen. Deremot saknas de arter, som nu 

 trifvas pa Rhendalens varmare hojder och slatter, och 

 i dess vattendrag. Denna formation betacker det af 

 sand, grus och tuff bildade egentliga diluvium, 

 hvilket ligger p^ Rhendalens slatter och i dess bac- 

 kenartade utvidgningar. Detta innehaller ett vida 

 storre antal land- och vattensnackor, afvensom muss- 



