191 



nom all insupa ocli iitdiifva vadon i en egen appa- 

 rat under hulVudef. I)e kasta sig saledes ovetande 

 upp pa land, pa skeppsdack o. s. v. De som lefva 

 i oppna hafvet hafva blolt ett hornaiiadt rostrum 

 (Onychoteuthis, Omniastrephes), nnen de som lefva na- 

 ra kusterna hafva fatt det kalkarJadt, hardt, sasom 

 hos Sepia, "der det alltid skjuler ut genom kropps- 

 betackningen." Att domma haraf bar Spirulirostra 

 varit tung, voluminos, och dalig simmare, samt an 

 mera kustdjur an Sepia; Conoteuthis bar baft en smart, 

 cylindrisk kropp, varit god simmare, och bar lefvat 

 i oppna oceanen, och Belemnites, afvenledes smal och 

 snabb, men i mind re grad an Ommastrepbes, bar tro- 

 ligen bebolt kusterna. 



VoLTZ ofver Belemniter och Belopeltis i Bull, 

 soc. geol. 1840, XI, 40. Leonh. u. Br. Jabrb. 1841, 

 623, samt ofver Actinocamax i A. S. N. XIII, 348. 



Under namnet Tisoa siphonalis bar Marcel de 

 Serres i A. S. N. XIV, 5, beskrifvit en forstening, 

 som i sodra Frankrikes oolithkalk och mergel fore- 

 kommer tillsammans med Belemniter, Ammoniter och 

 Terebratulae. Det ar ovala kroppar, spetsiga mot an- 

 darne, med "tunnt, fint strieradt skal" och tva nara 

 parallela raka siphoner, som ligga i midten och opp- 

 na sig i den nagot bredare andan. "De hafva biif- 

 vit bildade genom kalkvandling af en bard laderar- 

 tad del, som var i Tisoans kropp bvad Belemniten 

 var i Belemno-sepians," d. v. s. inre skal lika Se- 

 pians ryggskifva. Bland bundradetals exemplar fun- 

 nos tva, som visade liksom 4, 5 siphoner eller 

 atminstone bal, men af ojemn diameter och ore- 

 gel bun det I age, sa att de ej synas baft med dem 

 nagot samband. De hafva funnits af 1 och 2 metres 

 langd och en half m. tjockiek, men vanligen hafva 

 de Tu till ^% m. langd och tVV? tuu tjockiek. Att 



